RSC AERA

ed

1waharlal hru ct tuntevat nimel. Gandhin, linnun indun, joka on he skidn yhti monet ata intialaista job- tharlal Nehrua, jo- 1 arvoltaan toiseng 1 el missdin tapa- vetuslapsena, Vaik- ‘e tolstaan ja vaik- vatkin paljon yh. Nebr ovat taysin isuuksia. Gandhi ja Intian nationa- henkinen johtaja, uomattavasti nuo- yahuja ja toimeen- | pohtiukke, joka Jeelleen. Gandhis idaan sanoa, ettZ inalistisen lhikkeen

lala on lahtéisin dukastista. Han Infian rikkaimman Minan lakimiehen hintd varhaisem- jaan =e Kasvaltiyat intuaiset kotiopet- hanet lahetettiin in opiskeli hienos- lantilaisten kanssa jalkeen Cambrid- [982 palasi Inti- 1 ditke of alkuas- idissa han kohtast ‘ksiroainituila ole en. Vaikka Neb- L politiikkaan ja 1, hin ei aktuv- tionalistiseen lik- rasta 1919, jolioin tui kosketukseen kkien koyhyyden 1 haneen syvalli-

laavansa kansaan hjan, Nehry sen- ‘ohjois-Intian pu- 1921 englantilal- rankilagn, Vapaur yaao tyohin ha een, Kajken kak- Ingitty seltseman

ranha isi, vaikka poikansa vallan- ntaa, lopulta luo Wtesta kodistaan vilpitdin Ja arve- n avustaja, etta uoli, koko Inula

tias, mutta siita

viela nuorelia tka intialaiseks, Wla tavallaan. W- ja englantilatsen nuden — ihailija. ma talonsa, han | osan ajastadl tian = kuumiss autatievaunus le joukoilte, hud tajille. Han on lan kannattaj4, ja karkessa mut ia ST

—_—_—— ——_—_—_———

G LOYDETTY “Eeeli- Afmkass shoituksiin peit- | kaytettiin vab- ikalaisen sod2u ta 4sitten. Aika s oli tehnyt I¥- 4 tama nyt pet aniainen mur

le 7°

LAUANT AIN A, KESAKUUN ; 22 PAIV ANK

Jarno Pennasen runos

Kun olm pent, rabastin pilved, oe baska se oli niin Raukanea, ja tafdein ottaa sen Rimni, Raska ge olf niin l@heté. iudfa Rasrvartear olivat ishyemmai — Aun rakReutent,

#: # * Vettes stlkatmato — kehrad ervokkaita koteloita. - Vata on niin pieni ja kotelot miin’ suuria.

+ * +

Meisd on Roedetiu ym pdrilténi, Aunten &onetiien kavanin

ja flaivajen fuudot.,

Kultaiset tukit, valkkyvdt laudat, Rocputkien Riftisevdt rivit. Miksi jdin mind tainne? Huekkamaniy? Lintujen turha laulupun?

€ * * Aarmdal setnat, sanometcAtien Rirjaimrtuie. Kirjothin viety eldma, maitokoupan vastakirjaan, kovadinhkoidon tiltkirjaan, sividirekistertin, polistkoritethin yrety eldmd., “lind istien fass@ ja teen ajaluksia

kuvani mukean,”

* “* €

Aivissd seisten olette Ayljannee! puinut, .

Sora an heitetiy erkkuni padlle, mutia unohdtiite panna solantiehet hantani vahkdeiksi.

fa ming olen tullut takaisin luoksenne veretidmidna ja ikuisena, 1 x= x : Fastin olen teiddn keskelldune, fe tulevaisuuteen jannitetyt, Te menneisyyicen sidatut. Omistan vain tdndn Aether, muita peiltkuvaansa pelastynyt aika pakenee jokaista hetked Ja aleniaa féman pdivdn ion,

Vihaan &ahtetta, © wuiia kaadun tulevaisuuden tielle: vakevdt armotiomat jalat marssival Raatuneitten -yli.

€ + * Laskekaa HO JTS wat destitramitalta —— ja wiAentdkdd! Luheat elamdd aqunoim, fasta yhdesiad — vehentabda!

= < * AKuningasperhonen —— futkijan neula ruumiissa -— feniaa, a Vot maurettavaa hipeda!

+ * + Vor etfekd treddé: jonfun idvivy avata sitmpukka? Sukeliajankvparanne kulkevat ohitse, FRuiseé vedet lydvdt rantaa.,

* (* + At ustonul minuun: yiul #armaifa feitd, pydrien loppumaton jore, vakevad moottori, patnuval, nouseval manna, loppumatiomal tiet. Fipinusko ei merkitse mitdan,

KevGdalla

Kirjy. PIKE U-SERKU

TAMPA vastaan Sirpa-Serkun haasteen ja kirjoitan mit kaikkea minulle on tapahtunut — kevaalla. jospa alkaisin siita kevdasté jolicin salrastin tuhkerra.

Oli lavuantaiaamu eika tarvinnut menna kouluun, joten sain lahtea szattamaan lehmia metsdan. Viivyin sielia kuten tapani oli, istuen jossain

Puun rungolla ja nauttien kaikesta

mité ndin ja kuulin, lintujen laulusta, Jituri pukjenneiden lehtien tuoksusta, taivaan sinestd, valkoisten pilven- hattarciden hohteesta ja ‘ auringon lammista.. TFunsin oloni raukeaksi ja taisinpa nukahtaa, koska, kun saa- vuin kotia, jaittei diti jo paivallista poytaan. Sen sijaan etta olisin tun- tenut miellyttavad nalk#d tunsin vain pahoinvointia nahdessani ruokaa. Ai- tikin huomasi minua jonkun vaivaa- van, koska han rupesi tunnustele- maan paatani ja kasivarsiani, ja oim- pa léytyikin ihostani pienia punaisia happyja.

j2 laittoi minut vucteelle, Pikkuveli

_ kapusi viereeni ja mind tunsin itseni

Kiusaantuneeksi. tistdi hiiriésti. Oli- pemete e |

=

r

dossa. Viimeisind yuosina matkuste- lu, huolet ja kova tyé ovat antaneet hiinelte pysyvaisen vasymyksen il- meen. Omatessaan loistavan alyn ja kerrassaan hammastyttavan tyG- ja Keskittimiskywyn, hanesta olisi voi- hut tulla rikkain ja menestynein mies aman piiviin Intiassa, jos olist tah- tonut. _ Nebru on. yksi niita harvoja

— Vol sanoa, etta hiin toimisi omaksi perstionalliechei hers ™

Han juotti minulla mattoa-

sin halunnut vain nukkua, nukkua,

Kahden viikon paasta paasin qlleen kouluun. Loukkaannuin syvasti kun eras alti neuvol lapsiaan minun kuul- len, etta ei menna oikein Jdhelle mi- nua, etteivdt saisi tartuntaa, he kun elvat olleet sairastaneet tubkuria.

Lapsen mteli on herkkii ja han vol loukkaantua Seilaisestakin jolla et ole tackoitettu loukata.,

Hyppaan sitten kevadseen folloin padsin lap! kansakoulun. Kun kera- sin kirjani vilmeisend koulupaivana pyrki vakisin pala kurkkuun ajatel- lessani étten endan tulisi takaisin syk- sylla kuten useimmat tovereistant. Fidin aina koulunkZynnista, joten tima vanha koulurakennws oli kaynyt hyvin rakkaaksi, Jut Ulaisuudessa fatkamaan korkeam- paan kouluyn, olisin ollut iloinmen paistessin? kansakoulusta, vaan sen sijaan tiesin etta se oh lukujeni lop- pu ja samalla japsuuteni jJeikkiajan lappu. |

Loppui sitten kevat, jolloin enstker- ran rakastuin. Ei minulle ole suotu kykya. kuvata sanoin sita tuskan Ja riemun sekaista tunnetta, jota ikmi- nen silloin tuntee. Kaikki sen tie- dimme omasta kokemuksesfamme,

Tuntuu niinkuin olisi silloin vasta herinnyt elamain. Silloin nakee kai- keno uusilla silmilla ruusuhobteen lap. Linnut kuvlostaa laulavan “han ra- kastaa, mind rakastan”, kukat tuok- suvat voimakkaammin kuin miligin- kan ennen ja rakastettu on ihmeetlisin

twihen. 4 han osoittautuukin “olevan vain ta-

yallinen. thminen inhimillisine hetk- |

kouksineen, niin se on vain yksi laksy .

EbEa, jos olisin ol-

Kolmannen luokan

vaunussa

RAPPALE NYRYAIRAISESTA ELOKUVASTA a 7

. Kirj. MATATIAS _

Aihe, suunnittelu js ohjaus: lama tse,

Lavastus ja rakennelmat: Yaltion Fautatiet.

Padosissa: ming, Matatias ja mon-

Snomen

ta muuta. © - Orkesteri: kolme sy lilasta ja kaksi | hanuria. | Aika: A.D. 1939, kesd. (Niyttimd: kolmarinen luokan

rautatievaunu, Penkkeja edessd, ta- kana ja sivulla sek& suunnattomat miarat erikokoisia ja -muotiisia mat- kalaukkuja ja paketteja kaikkialla, Tomua. — Alkusoitto hanurilla: Humu-Pekka.}

Mina Matatias (istun vasemmai- la, Vaunun keskikobdalla: yritin rat- kaista ristisanatehtavad, mutta se on mahdoton seurustelun tihden, jo- ka, on taydessa kaynnissd ympdrilli- ni. Puheen valtaya vuoksi ja luode lainehtii vaunussa. Suomalaisia on jiksi. — Punahattuinen nainen o- kealla lukee kirjaa “Minka Jumala on yidistanyt;.." mutta kuuntelee suti vieressaan istuvan amerikkalais- rouvan puhetta, Takanani Aukusti- niminen nuorimies keskustelee mielti- tiettynsa kanssa: he ovat Hmeisesti rengasmatkalla, Edessani lukee (s.o. selailee} epamidrdisen tkainen nai-

nen Romauces-nimista amertkkalaista |

kuukausijulkaisua, jonka kannessa on niin hemaseva onnellisen hetken ku- va, etta oikein heikottaa., } Yht'aikaa:

Oikealla: |

Ametrikkalaisrouva (paasaaj): — ja meilla oli oma haussi ja kaatra ja Saarlessilla hyva pisnes. Kylla se oli hullua tulla uuddelleen tallaiseen kontriin, Minahan jo vastustin, mut- ta kun se oli jo ostanut tiketit. Rylla thdila el taalat helpolla heltia —

Punahattvuinen nainen (on vaihta- cen

eluman kirjasta.

Vierahti vuosi edellisest#. Eraana kevdtpdivand poikkesi isdni taloon pari matkamiesta. He yépyivat meil- la ja Seuraavana aamuna jatkoivat matkaansa, mutta mieleeni jai pitkak- siaikaa kuva nuoremman matkalaisen kasyoista ja erikoisesti hanen hymys- aan.

Jalleen kului yuosi. Oli taasen ke- vat. Eraana sateisena sunnuntaina tuli kylalta joukke nuoria vieraile- maan ja heidia mukanaan tuo nuori mies, jonka kuva oli sailynyt mieles- sani. Han oli eraadssa talossa kevat- toissa. Vahitellen tutustuimme tol- siimme paretnmin, ja niinpa hankin sitten tunnusti, etta oli kKantanut mie- less#3in kuvaani ensinaikemastaan ja se oli vetanyt hanet naille seuduille takaisin.

Parin vuoden seurustelun jalkeen uskalsimme perustaa oman kodtn huo- nosta ajasta huolimatta. Tunsin Iéy- taneeni todellisen elamantoverin, jota voin rakastaa,; jonka heikkoudet. vein antaa anteeksi tietden etta han on sit- tenkin “se oikea", joka jaksaa myos antaa antecksi minun heikot pucleni

ja molemmat koetamme tukea ja tay- -

dentad toisiamme parhaan vointimme

mukaan Lipi eliminkevaan, kesan ja.

vieliipa syksynkin.

nui kirjansa toiseen, ionka nimi on “Liselotten naiminen”); Mita, ette- ko viihdykaan Suomessa? ok

Amerikkalaisrouva: Ei taaillk ole mik#in niin fainia kuin Usassa, luin

juuri. nuuspeipperisti, etth —- — ona

—* oe 8

Takana: |

Aukustin nifelitetty -(helmaf jokin lehti, josta hin on amm nut tunteellisuutta): Oi, Aukusti, katso noita pilvia, niilli' on omat ho- piapiidrmeensd. Saisipa linnun sii- vin leijua niiden Lepeilla —-!

Aukusti: Oo — ja!

Aukustin mielitietty: Oi, Aukusti, katso noita thania lehmia punaisten. kukkien keskell4, nekin ovat onnel- lisia kuin — — kuin — —

Aukusti: — kuin me, oo — ja!

Aukustin mielitietty: Oi, katso pu- ioayan pdivan. hopeavihmetti, miten se kauniisti kimaltelee latakoétssa —

Aukusti: Oo — ja, niin kai!

Sylilapsi {huudoillaan keskeyttai missiksen puhetulvan ja rakastavais- ten Kkuiskaukset }.

Eras Jihava rouva (lahelli ovea nayttelee kasitaukustaan valokuvia rillisilmaiselle naiselle}: —- —- tims on igisen mieheni ensimmadinen rou- Va, ja tama ensimmiaisen miehent kol- mannen rouvan toinen mies — —

Rillisilmainen nainen: Jestas, mita sekasotkua! Tietysti kaitkkeen ovat olleet syynd miehet, yksinomaan miehet' Saanko esitella itseni: Vem- melpuu, naisasianainen,

Lihava rouva: Armorinne-Nyyperi- Kalpio!

Mina Matatias (Romance-lukijaile hiukan tankaten): Would you mind if F open the window a little?

Romances-lukija (punastuu ja mu- tisee Jotain, jota en ymmarra).

ind Matatias: Anteeksi, neiti tai- taa ymmurtas suomeakin. Voitteko katsella kuvia, jos aukaisen ikkunan?

Romances-lnkija (kadntaa onnelli- sen hetken kuvan kaksinkerroin ja poistuu loukkaantuneena).

Laiha herra (vasemmalla takana): Harrane aika' Iiman lupa aukase ikkuna! Aiheutta ristitraaki, hui?

RMind Matatias {suljen ikkunan}.

Neiti Vemmelpuu (rouva Armorin- ne-Nyypperi-Kalpiolle}: Miten mie- het ovatkaan itsekkaitad, toinen kas- kee sulkea ikkunan ja toinen sitten sulkee. Kumpikaan et vihaskaan ajattele naisraukkoja, jotka ovat tu- kehtua tomuun. Tasta saan hyvin esimerkin esitelmaant “‘Sorretiu nai- nen”, jonka tulen kohta pitdmddan. Panenpa sen muistiin. (Ottaa kdst- laukustaan muistilehtion ja kynan se- ka Rirjotttaa., )

(Romances-lukij jan paikalle on tul- lut eras herra noin 10-vuetiaan po kansa kanssa. Herra istuy ja potka seisoo ikkunan luona ulos katsellen.)

Neiti Vemmeipuu (puoleksi kuis- katen): Mika sydametin mies! Itsé istuu ja antaa pienen potkansa seisoa.

Herra {kuulee sen ja punastunee- Na nousee seisomaan seka asettaa pa- jan paikaHeen).

Punahattuinen nainen (hetken ku- luttua): Ayattelematon ja huonostk

kasvatettu porka! Istuu kuin panno-.

kakku ja antaa isansd seisoa! Hera ({nostaa pojankin maan ).

Se 1s0~

“Amerikkalaisrouva: Katsokaa, emti

rt 7

Fr En ale tet a ss 7 ee Pe oe ee 1 ik |

"1 . ae r 1 " Bh ane met a. :

. is -

i

A

Tar er a)

a el ee

inal

rit _7 L =_Foa wnat

7

a

iene oe

bois aT aT a

= a |

ae Rae

I “3

‘

real eee seer ee ee

a a wl. ano

“.- . em.

“ve oe, a cae Aa | act he aie

r- The 4 Poe Peat razr PS ee ba vet. iT =e ap

re ' Ee aoe =

‘rt J he a

en ea

r abt ss aa

ee oF os ‘. “= fe . fy

= ee ee " * Bai ee A eer a

Cit ‘4

7

AT eer

oe oe Hi

Ce oT ae Se A a

~t -_—

i

ee le 1 =1 a

. 7 a = = = bry. .

1" a

ey ee ee Gt a

4 7 met 5 eee

cm mee Lt