(Nastavak iz proSlog broja)

Ali kada se je dokazalo da je poslije rata primao | sakrivao u nadbiskupskom dvoru. ustaske _ stozernike koji su se ubacivali u Jugo- Slaviju i slao ih u Sumu da ondale ubijaju mirne seljake, kada se je dokazalo da su “Casne sestre’ u samostanu ulici 21

¥

u-- Gundulicevoj

izvezie i pripremile zastavu |

na kojoj je pisalo “U borbu za krista protiv komunista” i kada se je ta zastava posve- tila u kapeli nadbiskupskog dvora te poslana krizarskoj razbojnickoj grupici na Papuku, kada je u grobni- cama franjevacékog samo- stana u Zagrebu otkrivena ustasSka arhiva i opljaékano Zlato koje su pohranili ustase a fratri prihvatli po naredenju Stepinca u nadi da ce se ustaSe, uz pomoé Engleza i Amerikanaca, brzo povratili na viast, kada je u rujnu 1945. godine Stepinac Sazvao biskupsku konferen- ciju i sa iste izdao proglas pun kleveta na narodnu viast, pozivajué zapadne Saveznike da_ interveniraju u Jugoslaviji, kada se je skupilo toliko dokaza o njegovoj zlocinaékoj dijelat- .nosti, smatralo se je da je casa prelivena i tek onda je bio uhapSen.i izveden pred narodni sud. ~

Pred narodnim sudom se je ponasao drsko. Nije htio da odgovara jer je to bio narodni sud i on je smatrao da bi to bilo ispod njegove “Casti” ‘da odgovara pred narodnim sudom, iako su mu predoceni svi .dokazi o njegovim zlodelima.

Bio je suden i osuden, ali je stvarno malo vremena. proveo u zatvoru.

POSTAVLJEN ZA KARDINALA

Dok je Stepinac bio u zatvoru rimski Papa Pio Xll. ga je imenovao za kardinala.

Tko je i kakov je bio Papa Pio XIl.?

Bio je poznat kao okorieli faSista. Zvao se je Pacelli | dok je jos bio kardinal, nekako pocetkom 1934. je dosao u Buenos Aires kao predstavnik Pape na Euha- ristiiski kongres. ,

Argentinske vojne i civilne viasti, za vrijieme opsadnog stanja, su ga docekale kao nekog kralja. Novinari su ga opkolili i najprije su ga pital o prilikama u_ Italiji. Taj buduéi Papa Pio Xl. im je odgovorio da je “sam Bog poslao Italiji Benita Mus- solinija, koji je uveo red u Italiji i sasvim istrijebio komunisti¢ku poSast, tako da je komunizam ui Italiji nestao barem za sto iducih godina, da je Mussolini pravi katolik, i.t.d.”

U Buenos Airesu Pacelli nije odsjeo u nadbiskup- skom dvoru nego u palaci jedne od najbogatijih udo-

vica Argentine, Alzaga Unzue, koja mu je priredila plahte zlatom izvezene i na komferenciji za novinare ih je izlozila navodec da svaka kosta 7 hiljada argentinskih pesosa. A kako je jedan radnik u ono vrijeme zaradi- vao izmedu 214 pesosa na dan, to je svaka takova plahta kostala koliko jedan radnik zaradi nadnica u 8 godina.

Kasnije je Pacelli odobrio talijansku invaziju u_ Etio- piju, jer da ce se_ tako prosiriti katoliéanstvo, blagoslovio je talijanske legionare koji su iSli da se bore u Spaniju i u svemu je bio desna ruka Benita Mus- solina. Jedan jedini put, za vrijieme svoga papovanja, na neku Mussolinijevu potraz- nju, Papa je odgovorio ‘Non abbiamo bisogno” t.j. “nemamo potrebe.”

Nije ni Gudo da je jedan takov Papa imenovao Stepinca kardinalom.

Skupa sa Pacellijem je dosao na_ Euharistijski kongres, u ime katoliékog episkopata sarajevski ivan Sarié.

Cim je stigao odmah se je sastao sa mijesnim_§ usta-

nadbiskup Dr.

Sama, koje je predvodio moj

bivsi Skolski drug Ante Valenta, koji je bio Paveliéev Opunomocenik za Juznu Ameriku.

Kada sam

to doznao otisao sam da razgovaram s

Valentom. Na ulazu- ou ustaSki dom su me zaustavili naoruzani strazari i kazu mi: “Vi znate da, kao komunist, ovdje ne mozete da udete.”

— Ne dolazim zbog vas nego da razgovaram sa mojim kolegom Valentom. to sam rekao sa povisenim glasom. Dok su

sé oni sa mnom oprepirali.

Velenta, GuvSi galamu, izide | kad me vidi kaze: “Udi, Pero!” UstaScici ostadose zabezeknuti. Pitam Valentu kako mu je bilo sa Sariéem, iako sam ja dosta toga veé¢ znao preko Stipe Karamana, koji je bio u delegaciji i igrao je dvostruku ulogu. Valenta mi ispriéa da im je Sarié rekao: “Ne brinite puno!

. Brzo ce se dogoditi stvari

koje ce potresti Evropu. Zato budite spremni na. brzi povratak.”” Malo kasnije je bio ubijen kralj Aleksandar i ubacilo se je nekoliko malih ustaskih grupica iz Italije na Velebit. Da li je Sarié rekao da se sprema ubojstvo Alek- Sandrovo, jane znam, jer mi Valenta nije kazao baS sve Sto je éuo od Sariéa, ali je lako moguée da je tako bilo.

Jos mi je Valenta nadodao da mi, komunisti, necéemo imati nikakova udjela u oslobadanju Hrvatske i da bi bilo najbolje da napustimo nase iluzije. Ja ga nisam htio uvjeravat u nista jer bi to nilo sve uzaludno.

iz Jugoslavije,

PISE: PETAR KURTIC ©

Unatoé teskim zlocinima koje su katolicki biskupi

pocinili protiv nasih naro-’

da u toku rata drug Tito im je 2. juna-lipnja 1945 po- nudio ruku pomirnicu. U ime katoli¢ke crkve su mu dosli 2 biskupa, 4 ka-nonika, 2 provincijala, dominikanski j franjevacki.

Zom prilikom im je Tito, izmedu ostalog, rekao: “Moram da vam kazem, da ja kao Hrvat nisam bio zado- voljan s drzanjem katoliékog svecenstva u ovim teskim historijskim momentima, koji su koStali velikih zrtava. Izvinite me za moju otvo- renost — nisam bio zado- voljan, no to ne znaci da mi osudujemo i da ja osudujem svecenstvo uopéce.... Suvise mnogo krvi_ je proliveno, suviSe mnogo narodnih patnji sam vidio, j ja zelim da katoli¢éko sve- censtvo u Hrvatskoj bude dublje nacionalno povezano § narodom nego sada. Ja moram otvoreno reci, da ja ne preuzimam opravo da osudujem Rim, vrhovnu vaSu rimsku instancu, ali moram reci da kriti¢ki gledam na to, jer je uvijek naginjala vise Italiji nego naSem narodu.”

Sva nastojanja druga Tita u tom pogledu bila su uzaludna, kao Sto smo vidili.

Tri mjeseca poslije toga otepinac prima u svom dvoru ustaskog zloéinca Eriha Lisaka i sakriva ga, Salje posvecenu zastavu krizarima na Papuk i izdaje pastirsko pismo u kojem stvarno trazi intervenciju zapadnih savez- nika i uspostavu kapitali- sti¢ke viasti u Jugoslaviji.

BOZJI| SOTONINI SVECENICI

Vec sam naveo da su do Drugog vatikanskog koncila katoli¢ki svecenici sebe smatrali bozjim svecéeni- cima, a sve ostale soto- ninim predstavnicima.

U jednom od posljednijih brojeva “Glasa Koncila”’ ponovno se pojavijuje avet | pisu. da je rimokatolicka crkva “bozja crkva” a oni da su “bozji svecenici’” iako ne kazu kada je bog njih imenovao svojim svece- nicima i zaSto su oni bogu potrebni.

U “G.K.” br. 460 na 8 strani kaze: “Za oltarom, uz nadbiskupa brojno zagre- ba¢ko svecenstvo ji eku- menski gost pravoslavni iguman iz Ohrida.”

Sa “bozjim svecenstvom” se vracamo u pretkoncilsko vrijeme, a Sa pravoslavnim igumanom u vrijeme poslije koncila. Dvije nemoguce stvari. Ako su oni “bogji svecenici’” onda je iguman sotonin svecenik i kako su mogli da zajedno obreduju? Ako ¢éemo u buduce moci da slavimo i obredujemo svecenici raznih vjera zajedno, onda treba brisati ono o “bozjim svecenicima”.

Mozda ¢cemo u_ skoroj buducnosti viditi kako zajednicki vrse obrede muslimanski hodza, sunitski i Siitski, pravosiavni prota, budisticki lama, brahmanski Ootac, protestanski pastor animisticki zrec i Kato- li¢ki. nadbiskup. Jedino Ce se prije toga morati da nagode, bilo vucenjem lutrije, bilo bacanjem kocke, koja je od tih vjera “bozja” jer bog moze imati samo jednu svoju vjeru, i proglasit jasno, glasno i otvoreno da su sve ostale sotonine viere, kao Sto smo to proglasavali prije drugog vatikanskog koncila 1964. godine.

“MUCENIK” STEPINAC | NJEGOVO SPOSVECENJE.

Po cijelom svijetu, gdje postoji neka mala grupica ustaSa, vodi se pokret da se proglasi Stepinca “‘bla- zenim” ili mozda svecem. Mnoga ustasSka druStvanca nose naziv “Kardinal Ste- pinac”’.

Dok je Stepinac ispastao svoje grijehe u narodnom zatvoru nitko nije digao ruku na njega i nije mu dirnut nijedart vias sa glave.

| po Cemu je onda mu- cenik? :

Na hiljade od nas, koji smo proveli godine u zatvorima pod rimokatolic-

kim vladama, koji smo bili’

prebijani i muceni, nikada

nismo trazili od rimokatoli:

¢ke crkve da nas proglasi mucenicima.

Hrvatski ustaSe su u logorima ubili blizu jedan milijun ljudi, v Zena, djece ui Staraca, a najviSe u zloglas- nom logoru Jasenovac, gdje je svoj Zivot zavrSilo preko 700 hiljada nasih ljudi, sve pod ustaskim nozem,ma- jem ili u krematorijima.Sve se je to dogadalo u vrijeme kada je cjelokupna katolicka Stampa u_ t.zv. “N.D.H.” pisala hvalospjeve Paveliéu i ustaSama, gdje se je u svakom listu pisalo: Mo- limo se bogu za dug Zivot naSega poglavnikai njegovih ustaSa.” ,

lako rimokatoliéka crkva, U Svojoj vecini, nije izravno ucestvovala u ovom masov- nom klanju, ona mu _ je davala svoj blagoslov.

Otkada je svrSio rat proSlo je 36 godina i nikada jos nijedan zagrebacki biskup ili nadbiskup nije organizirao procesiju u Jasenovac da se pomoli nad tim masovnim grobovima i da pita opro- Stenje mrtvima zbog rimo- katoli¢kog sauSesnistva i ortakluka u tom groznom masakru.

lako je dobro znao Sto se dogada u Jasenovcu, ako nikako drugacije onda preko svecenika ispovjednika, posto su svi ustase, jase- novacki koljaci, bili najo- daniji i najvjerniji katolici, Stepinac nije nikada, ali

-

apsolutno nikada, digao svoj glas protiv tako strahovitih ustaskih zlocéina. A kako bi ga digao, kad je i on sam bio jedan od njih?

Gospodin Kuharié nije nikada prediozio Papi da se proglasi blazenima _ ili mucenicima onih 700 hiljada poklanih u Jasenovcu.

ISKORISCAVANJE NASE ‘DRZAVE | NEZAHVALNOST

U posijednjih 35 godina nasa socijalisti¢ka drzava ie ulozila miliiarde dinara na popravak i restauraciju crkava koje su bile oStecene u ratu ili koje su se nalazile u stanju. raspadanja usljed njihove velike starosti. Katoli¢ka crkva je ovdje- izvukla lavovski dio.

Posto su sve crkve izgra- dene tako da imaju izvan- redno ozvucenje, katolicki kler nam ih je iznajmljivao za kulturne i umjetniéko- -vOkalne priredbe u podosta sluéajeva.

Tako je to bivalo svake godine u Dubrovniku po

vodom “Dubrovackih ltjetnih

igara” sve do ove godine.

Posto je program sa- cinjen, raéunajué i na crkvene prostorije kao i uvijek do sada, u zadnji momenat dubrovacki biskup nam je uskratio koriStenje tih prostorija, tako da smo naprosto na brzu ruku morali da mijenjamo jedan dio programa i da neke tocke otkazemo.

Ocigledno je da iz Vati- kana puSu_ pretkoncilski vjetrovi i da su ih reak- cionarni krugovi iz rimo- katoliéke vrhuSke u Hrvat- skoj brzo prihvatili, kao da su ih jedva oéekivali. ‘Izravna intervencija sadaSnjeg Pape u_ talijan- skim glasanjima, Cisto gradanskog karaktera i ovaj postupak nasih nadbiskupa, namece nam ponovno sumnju da iznenadna smrt Pape lvana Pavla Prvoga, koji je bio na _ papinskoj Stolici samo cetri mjeseca, nije bila prirodnog karaktera. ~ Neki nasi biskupi i nad- biskupi nas izazivaju da im objavimo rat, ali toga nece docekati. Mi imamo solidne Zivce i svijest O Svojoj snazi | necemo se nikada upuStat u takov rat. U koliko budu izazivali sporove, u koliko budu i dalje vrijedali mili- junske z2rtve nasih naroda, u koliko budu napadali nase teSko ste¢eno bratstvo i jedinstvo, neéemo im ostati duzni, nego cemo iznijeti pred njigove vjernike Gitavu srz_i bit stvari i njihovu podmuklu rabotu. Mi ne- cemo rata i ako oni hoce da postivanju nas ustav i nase zakone, moci ¢e mirno da obavijaju. svoje poslove i obrede.

U protivnom zakon Ce biti za njih kao i za svakog naSeg gradanina.

(Nastavak u iduéem broju)

Re > ; : 3 Pere % ¥