aL:

Dy toe eI . = * - . . of Po ey A

To Page ag pele eel rere iene ovine

a +" = aE .

a ae

i ie = “ay

. aoe ee Ve,

rer ss

7 ee

ee oo oe

". os ee -

isp.

oh | wll Tate a a

: ae wage lois nt iia Pa lal nh —_——rr

_ . 1 7.

iris

ry 4 * no + ace as

_ = os

Soy ee a ee

ee

we,

wool pee pee

~ woe

. fi 7 Ib ‘-

ae | i . 1 .

_ v wpos ee =". #F

. I. ike

LT ae Ler

ihe

F ; + - fia ri . =

cee "4 on

a oer Tee A dees Tye va Lip w th Le

we [ge ee

# a en = a! a

7 il “a a a ht oe

a - ape .* 7

Wo -

take eet

pt a ees

oe wt

er ry,

a Se Oe a ae oa Oe a ae

F rn ans en; Sh na ae

au so 7 . con k=

: i ae a, «

* E are PPPS ea a

eT J

=a FL rH. 7" eo [=m

oe

a. fr.

“qe erst fui: oT ae Se

s cam ymat at Ty ' = a it | Te be ane a Ls 7 et . ip : . t

t we t a ie . ro ora | o ot i Thiet Na 1“ er ! mr! I ‘- ia! aka 3 i tea "i 7 Fae i! 1

_LAUANTAINA, MAALISEUU® 4 PAIVANA-

Taémd kevat anutut olevan rikas naisten pukumatteista, evitvisesti : puseroista ja houlureista, jotka: tulevat taas muotiin ja joilla voi vanhaakin pukua ftavdentéd ja uudistaa man munta. Vila waktave- . nd joitakin niistd, esini. tha alinmiatnen muistutiaa isodidin aikuista, okkatsta, tummen. pustron tar >

mekon Ranssa pidettdvdd kaulusta.

———

nellinen hinen kanssaan?” han jat- koi. Puistin jilleen paiitan. —

“Tahtoisitko erota hiinesta?” ban kysyi yhtkkia.

Nyodkkasin. |

Mutta mrkst Kauko?”

“Siksi, ctti nyt uskallan nayttaa sinulle, ett pidan sinusta. Marjatta. Timi vuosi on ollut sietiimitin. Tus- kin olen uskaltanut vilkaistakaan st- nuun pelosta, ettli sind huomaisit mi- mun rakastavan sinua. Eihin mui- nitlla ollut cikeutta rakastaa naimisis- sa oleyaa naista. Monta kertaa olen aikonut lihted tilt pakkkakunnalta, mutta en ole kuitenkaan voinut koko- naan. luopua: sinua -keskevista ajatuk- sistani, Nyt en kadu siti, etti olen jadayt taane. Sid nyt minulla on ehki hieman, hieman toivea siita, etti sind pidit minusta.”

olet noin ilomen,

Kitersin Kutent hinen Eaukaansa ja

hanen rintaansa vasten paimautunee- na itkin viimeksi Kulunettten vuosten surut ja pettymykset. Tuntui, nitn- kuin portit olisivat avautuneet uu- teen, Kirkkaampaan ja thanampazan maailmaan kuin se, missii aikaisem-~ min ofin elinyt.

Paitimme, etth pyyvtiisin aviceroa, ja heti aviaerovueden padtyttyd me- msimme nainisiin, Mutta meilin tiytyi ilmaista totuus lapsesta isalle ja antaa Kirstin huolehtia siita, mi- ki kuului hanelle, sili Kauko ei ha- lunnut sen asian katkeroittavan eli- miaiant.

Totuus oli kova isku isille, Ensin

hin tahtoi ajaa Kirstin pois kotoa. niutta sitten han tuli ajatelleeksi siti,

ett pakoittaisi hinet naimisiin Teu-

yo-raukan kanssga heti, kun avicero olisi selva. ~ ‘

* Kirsti vastusteli ja kieltiytyi. o mé- nemista: naimisiin, Mutta vihitellen hin alkoi Rasittid, etta hiinen didin-

.. ‘yelvollisuuksiinsa kuului barkkia

Ku ma meni eraatari oppi_

— Se ot sillo muina aikka mailma,

ku ma meni kraatari oppi, mit ‘st mestaril Malakias Péksylimil of ni jumalattomast kanoi, ol 99 kana ja yks nii mahrottoma suur ja Koppias kuko. | -

wTuuto men kaik nil mahrottoma hyvi, niinko tyan puolest. M2 tein knapi-alussi, {kas se ol sthe aikka, Kute vidi oHu niit luisst fabrikm kna-

pei), kuumensi priisrautta tuvan totes:

ja ku mentti pitajal tyaho, kaveli ma mestarin peras ja olkapaal. kyynar- pity ja siin nokas sit se prasrauta.

Ja sal pitijal of muutonki mii lysti, ku sai melkkiast joka ateria vortaki.

Mut pyhaks mentt: ain kotti ja sillo of yks perhana. AMestar men ain kirkko muijas kans ja mia sai jaar vahtama nit 99 kana ja sta suurt kuko, ete ketu olis saan mit syoryks.

Se oli surkkia aika ja ma funterast viha mullt konsti, miltavan olis pias- ny siit kanatte vahtamisest. Lopul- tas yks kaunis sunnunthuamelita mul tuliki viiha klooki ajatus miile.

Mi oti aika kappala vahva nuota ja sitosi kuko isostvarpast aittan kiine ja funterasi, @t kylmar kana ge

an Leg

a En tieda, avatko he onnellisia.avio-

liitessaan.. Nykvisin kuulen niin har- voin heistd. “En toive heille mitaan pahaa, sill4 katkki kathkeruutent on kadonnut. Se on saanut viistya huu- TMaavan onnentunteen tieltd. Minaun kiy vain sisliksi Rirstia, joka ei keskaan valittinyt ottaa omaa_-las-

taan. syliinsi, Nyt vasta, Kun -itse

olen saanut kokea siti onnéa, kKAsi-

tan; miten palion hiin menetti kiel-:

essen oman apeens. ae te LOPPU |. a ss

rahini. niinpal, et luuh sialu ulos nabastan

(Turun puolen murttel praakas -- Juhanpotka.)

siin ova ku kukoki,. eika ketu uskal - tuk joukko: telema vidnmaisse torppa, ku sial ol niinkovi kuvankaunis. flikka.

Ite ma iaksi vaha kat-

Sil aikka ol mestar tullu kirkost Ja men ensimaiseks kanojas kattoma. Ja eik ollukki nii surkkia paikka, et ketu oliva kumminki tullu metast ja syany jokainuap kanan ja vial kukonki, ete olla muut jalis, ku isovarvas ja se nuo- ran kappala.

Ku md tulin kotti of koton kamala Kyl ma silo sat pitki ja poiki

lentava. Lopuitas mestar tallis mu yhte vanha tervatynndri, Idi paian kiine, heit tynnari keskelt# peltta ja hus: kual ny lurjus sin ndlkka,

Ma olt stal tynndris tavattomas ahristukses, luvi kaikki mitd mi Sve- beiiuksen katkesmuksest utkko OSa5t. mut ef mikki mun asiatan paranta- mu.

Loputtas ma huomasi tynnari siul piiine lave, mist ol enne terva ulos padstetty. Mul ol plakkarisan se

puukko, ku ma niit knapi-alussi oli

varkany, ja ei ny mitt® muut kon napertama sta lappi suuremmaks, Hy- vise mult Iuanistiki ja lopultas ma sai jo katen siit lAvest ulos.

ieee . I

silo ma kuuli jottant pidnt kra-

pina tynnirt viires ja kurkistan kat-.

to: ja eik se pahakurk oliukki itse

emasusi ku ol tullu nuuskima ja ku tuns tuare liha haju, meinas minust > _ Saar hyvinki portsuuni. Kivele siin

tynnani ympars, haistele ja haistele.

Lopultas ‘ma fykkasi katen ulos- ja 7

nappasi sure hinnds kiine. Se peljiistys nii mahrottomast, e se

‘ hanti, tnut koko susi ite ja. Eihte me-: Ded tyr hunnis. kovemi-ku katk:..

_

°é

Taknama. - ku faari tallasivi. talikynttylasse valk.

ken parhamip kilppa-ajo hevone.

* Kyl maJsillo ttul¥ ‘Kuclema- ofeyg’-.": joksiki Hi. -niut’,.. piri -vaa. vahvags kiine, ku Kerra ‘Oli Himrniise fritkyyti ) saanu..

Jottan kahréksa- vanhia. -THati virsta menttt. tata erinomast kyytti,

Sillo se tynnar halkes, mi helpoti us hannast ja.ma Tuul et susi men ain“ ~-Japaniin- saakka, niin ‘peljastyny al _ seekt. - oo 8 Kyl ol: mullaki surkkia ato, Paita |

sirkiva ja mailma: men vastonpai yin-

pars. . Siin ol juur. Jiki -yks vanha |

mylly. ja: Sin-mi meni parvel vaha hui. lama. E1ka- oll. Suurtaka ‘aikka, eL-

nenku nukkusi.

En mi itekki oikken tiar, kuikauva mahro sial ma2at, ku herds! nii tavatto-

‘ma kolina. : | Sika-Késsi, se vanha ‘roffari. o alti | E parin kamraatin kans Raission kirkos -

varkkasis ja tuliva sin: mylly rabojas M4 kurkista silit ylhatt

kia ja jokattel tehti- eri-kasa rahoi,

Siin ol oiken tuhanssi- markoi. Kyl | ‘ne poja oliva sina yon jossa mualaki

puhristust tehny.

kurkista ja ‘kuykista ain enema,

ja putto. lopultas j juur. kynttylan pial,

Siit tul vaha kova muting. Aija buu--

siva hengest erest ku juuliva, et ite sialuytholine, 1s0- -Fetu olis heija nis- kas lentény.. Meniva ulos: lavest niin-

pal ku. paasiva- Ja kiittiva: ‘ku paasiva :. -§

hengis. menema.

Sillo: ma kokesi.kaik raha péksyn plakkareissi ja sta. -ol niin pal, et vil pairan povenk: tayry sullo.

Sit. md tulink: -veha mahtavaks, vo

enka enda menny. mihinkkis kraatari oppi, mut ko rupesi. it mestariks.

. = : ae .

“Luonnonkansain suumis- _ tamisvaisto |

Luonnonkansojen $.u 0. nistamis- p

vaistosta antaa’ J, H. King kokemuk- siensa perusteelia: beddiinien keskii-

déssa Libyan etamaassa kiinmostavia wo tietoja. Hin kertoo tavarineensa aina :

joitakin ‘ yksityisiti- beduiineja, joill

{Ami vaisto oli kehittynyt tavattomal © Sellaiset’ ihmiset kyken- - ;

korkealle.. vit’ ilmoiftamaan suunnan jollekin kaukana olevalle Jeiripaikalle, jolla eivat olleet kdyneet “wuosikausia, ba rumaisella tarkkuudella. He pystyi- vit toteamaan: ettei kompassin neula ollut tarkalleeri pohjoista kot, viela- lapi paljon _pienermman pohjantak- denkin poikkeaman. pohjoisesta stn nasta. Kaikkein tiydellisempans tami vaisto ilmmenee aukealla: ihmis-

asuntojen laheisyydessa : sé sen sjaai pettaa. Nikéaistilia ef tahain ilmioo -- ole kuitenkaan. lainkaan merkitysta,

silld. suuntaaisti: - toimii -yhta “byw 7

youl kuin paivallikin. Varsit omituista | on; vette tama = suum

ta-aisti voi. “joskus ‘olla muutamla

Syyt t&

tunteja tiysin havinneend.

han ovat nahtavastikin: Iuonteettaan

meteoralogisia, -} ja timin otaksumal

pohjalta Hibtien lienee myc= saatavie’ - $a selitys koko suunnistamisvaistellt

joka on tahin saakka keulurut selvit tamattomiin. didthin.’

ERS Sal int

pos

St

er Le