a: 7 = Fido: . ely eT ed Te ae

Tear r

Bante!

per et

pit et

—, mail mat

Srl ae ot,

ee rites CMe ee ek nee Ane eed a ee —: ae = A ok Oe Se = a or ee a eat = eee I - 1— ee * er es SL ee ee Oe Pe Le ie AN es hal at 1 ie Str iarge ee Spo le et a le Sn a ee ee a a tee a a ee Bg sere aig ga are ce eet Pee te . aon toe er rH T; c =

‘t

a ee ee u a - =e Har hunt lei id latin : Sete oe te ee EOE . *

ren _ a

Aramis Phen Tes Opa E ee: arte By NESE SR aris Sheer OL Eeeet Netecd

rea Bo ie i ordained eur ope ; lar *

a —T1 7 aren SP Ps be 1 il " proms . . -— Nhe Tatts wre Coen ' . wots . reg . . wees ™ ses “. _ . .

ea]

~*~ ry

od “Tt

' ee i eee

oe or ie

vas ae eta

a rere rep tela iS Be Ft hal p Penne leh re . L 7 I os,

: Dee aisha! + eS, feels ree zis Aca :

es a ie eat ae

13a a aS we opt .

: “ee . 7 =a i ‘ty fr srt =! ae

Panis ath ct " Ls Sed ee Bg

c aan . a ery it hi pkgs Go ERE rae

_—_ Siv30

’ olevan sinun lempitydtisi..

rT oe a oot Fr . aes ‘ ree '

gen toistakin puolta. Niin.

“Tiassa on sinulfe sopiva makuu- —

paikka, satoipa-sitten vetta tahi lunta tahi paistoi,” sanoi hin. “Olen mel- kein koko ikiini mdannut paljaalla maalla, ja ditt maa muodostaa par- haimman yuoteen. Kaivan

pan lanteillesi, Sitten asetamme ter- vavaatteen niin ja huopapeitteen nin | alustaksi. Tuo nyt tinne toiset-peit- teet. Sinun jalkasi pitdd olla hieman pidtisi korkeammalla, Nukut silloin kuin myétimaassa, joka suojelee si- nua tuulelfa. Kylma ei tule ahdis- tamaan sinua milloinkaan, Mitian muuta el sinun tarvitse tehda kuin kaantdd kylkeisi sita mukaa kuin tuulikin kddntyy. Veda peitteet kor-

villesi ja kietoudu tervavaatteen mut- -

kaan. Jos sataa vettd tahi Iunta, pei- ti padsi ja: nuku, poikaseni, tnulen huminaan.”

Levahdytidessaan vasynytta miwu- —

‘yhistaan vot Hare makuusijaltaan kat-

sella syvanteeseen, jonka Jaidalla ha- yen vuoteensa oli. Naab sytytti nuc- tion,: Pinte kuori perunoita hyvin taitavasti, Mescal oli polviliaan ja ‘yastasi taikinaa paljain ruskein kasi- varsin, Wolf makasi hinen jaloissaan katsellen emadntiansd ja Musta Bolly heilutteli padtaan. saadakseen kaikki jyvat suuhunsa turvasta riippuvasta jaykastd kangaspussista.

Naab huusi hanta syGmaan, ja kun Hare alkoi pureskella kaakkuja, mu- nia ja kuumia keksia hyvin rucka- halnin, nydkdytteli Naab paataan. “Kas, tuoilaista haluankin juuri kat- sella”, sanoi hin hyviksyvasti. “Si- nun on sydtava kovasti. Pinte ampuu kylla hirvid tahi voithan ampua niita itsekin, SyG kaikkien sydtdvaks: kel- paavien metsieldinten lihaa. Muista mitd Scarbreast sanoi. Ala vasytd itsedsi. Siind-on koko salaisuus. Kun- han vain syot ja levahdat, niin voi- mistut vahitellen.”’

Jyrkanteen laidalle ei ollut leitista sataakaan askelta, ja kun Hare syé- tyain meni sinne, oli aurinko jo pi-

. Jottanut alimman puoliskon punai-

sesta kiskostaan eramaan talvaan- rannan alapuolelle. Han seurasi sen laskeutumista katseillaan valon kul-

lanvirisen virran tummentuessa yha he

Onhan meilla toki nykyaikaiset astiat, mita puhdistelemme. © Olemmehan kuin portailla nowsemassa Kohti taydelli- syytta, -vesihanoja semassa (on turha uskotellakaan Hselleen, ett&4 me vai- movaki -milloinkaan tiskista pdaasi- simme) ja jattaneet jalkeemme sen ajan mith estaitimme, uranuurtajat saivat kokez. Mahdollisesti moni

vanhempi lukrja muistaakin koke-—

muksestaan, mind puolestam en ole ndhnyt kuin vanhan maan museon byllyilla noita isoeditiemme tyovali- neita, hirmuisia puunuijia, hirkimia, kapustaja, puupyttyja, kivikuppeja, puisia taikinakaukaloita, suuria kuin nykyajan herrojen ammeet, miehen kokoisia kirnmuja, vaitavia maimipa- taja, ym, ym. Jaa-a. Ajatelkaamme sellaisten ruckavilineiden puhdistus- ia ja ihailkaamme kevyita ja kaytan- nollisia emaljisia ja alumiinisia tyo- yvilineitamme ja koettakaamme pa- kottaa paremmat minamme clemaan kiitollisia, etta olemme taman aika- kauden emiintii,

Niin, muista —— oi muista sina lais- kiintunul parempi minani tuoia his- forian takaista atkaa: ja.ala mukise- matta ‘tylijentai tiskipdytad sille ke- raintyneestd: tiskirdykkiist# ja hy- myile yaan rakastettavasti Aatamil-— fe, kun ojennat ‘hanelle puhdasta:-kup- pia; jotta: han: loulottelisi-tiskaamises: - EVA.

see pasted or aie he hl mas er

ane wR

mee

takin pehmeaan nevulasmattoon pienen kuo-

a EL

r vo ee . chy ge ine Eee te ee ay Br "

prey at ach et ay hey age vr

Lee » ie

a _LAUANTAINA

HEINARUUN 24 PAIVANA-- seaitmewsioeattere yin

a ———— — . = =

tummemmaksi. Ajattelematta oikeas-

taan mitdin, katseli hin vain katsele- ‘mistaan, kunnes han naki viimeisen ‘yalon -heijastuksen sammuvan Coco- ninan Jumisilla rinteiila. Eriimaa .pl- meni pimenemistaan, keidas katosi kokonaan nohjattomaan puTppuran- viriseen kuilaun, jtukuunotfamatta erst heikkoa tahtimdista valoa. Lampaiden maakina herdtti hanet ja han palasi leiriin. Tuli palot kirk- kaasti. Wolf makasi aivan Mescahn teltan edustalla, Pintea ei nakynyt ollenkaan ja Naab oli dietoutunut huopapeitteihinsa. Ryvémittyaan yuo- teelleen ojensi Hare pakottavat ja- senensé suoriksi, maaten hiljaa kuin hin ei enda ikind haluaisi litkkua. Vaikka hin olikin vasynyt, karkoit- tivat kumminkin lammasten maakina, Mustan Bollyn thi'un kimed kilind ja jonkun passin kellon heikomopi he- ling unen hetkeksi hanen silmistaan. Seetrien oksissa humisevan tuulen sHestaminen muutti tiukujen kilinan suhisevaksi soitoksi, ja han kuunteti sitd, kunnes nukkui. | Kun hin herasi, olivat hanen peit- teensi hieman kuurassa ja maa oli, niin kauas kuin hin vaan voi nahda, aivan valkoinen. Kun hin tydénsi peitteet yitdin, tunmkentui hanen ne-

niinsda tuo sama mustien salviapen-.

sasten ja katajain haju kuin eilenkin. Hinen steramensa olivat taynni jon-

kunlaista pihkaa, ja kun han avasi suunsa hengittaikseen, koski keuh-

koihin niin kipedsti kuin niihin olisi

veitselld pistetty. Siiti johtuva aja-

tus koski yhid kipedsti. Keuhko- kuume, jota han jo kauan aikaa olikin pelannyt! Han vaipui takaisin puuta vasten huomionsa jarkyttamand. Mutta han teintul pian, sila tuon vanhan hathtumatteman katkeruuden uudistuessa, jonka han oli hetkeksi unhottanut naissh wuusissa oloissa, muistikin han iuopuneensa kaikista toiveista. Han el voinut kumminkaan omaksua heti entistd alistuvaisuut- taan. Hin vihasi tietoa, eitd timan

-kuilujen uurtaman eramaan koske-

mattomuus ja sen hanen mieitinsa lumoava henki olivat herattineet hi- nen elamanhalunsa. Hanenhin oli snta = =kumminkin kerran. Lyhyen taistelun filkeen rau- hoittui hin kumminkin pian entisel- leen. Han tyénsi katensi flaneili- paitansa alle tunnustellakseen keuh-

kojensa kipedtaé kohtaa. Mutta hati

e1 loytiinytkaan sitd nyt kairjestd, jos- Sa se ennen aina oli ollut, vaan ha- nest# tuntui, etta koko rinta oli yhtd kipei. Lybyet hengihdykset eivit koskeneet, vaan syvaan hengittimi- Hen, joka aincastaan tyydytti hanti, taytti hanen rintansa tuhansilla pis- tavilla neuloilla, Syvalli rinnassa oli

joku tyhja paikka, jaka poltti,

Kun han oli vetinyt kengit jal- kaansa ja takin ylleen ja peseytynyt lahteeltd alkavassa ojassa, dlivat hi- nen katensd niin kohmeessa, ettei hin

voinut pitia kampaa eika harjaa ki-.

dessdan. Hin ilmestyi senyuoksi nuo-

tion ddreen hyvin kylmissdan, kam-.

paamattomana, vdristen vilusta, mut- ta kumminkin iloisena. Hin ei: ha- lunnut kertoa Naabille mitiiin: Yos hanen oli: kuohava tandin, huomenna

tahi seuraavan-viikon kuluessa, halusi

hin: kuolke-seetrin:juurelle, Hain oj: .

vont ‘valitells. . vaivajaan tuolle Thle~

ae Bec fs Sa . . 1 . ' Bits a8 Re sh ssi. vy ues ih adts 2

“belle.

“VY haalla tervehti Naab. Hanen iloisuutensa oli yhta vaikuttava kuin hanen lois-

luevuttava vield.

. “ay oa us ae af we . ss “a TL ROLE : a.

} 7?

auringon noustessal

tava miehuutensakin.. Kun Hare seurasi hanen katensa viittausta, nak hin auringon, sumuisen sintsen au- tereen lipi kajastavan vaaleanpunai- sen pallon, nousevan itaisten vuorten :ullalta hohtavien huippujen takaa. “Mescal sanot hanelle ujosti: “Hy- yaa huomenta!” Pinte hymyili leve- dsti murahtaen iuttavallisesti: ‘‘Ter- ye mieheen!”’, ja vahti, joka oli jo syényt aamiaisensa ollen aikeissa poistua, liikutteli huuliaan ystAvalli- sesti ddnettomaksi tervehdykseksi. “Kunlitko aresusien ulvontaa yol- 14?" kysyi August. “Etké? Kum- mallista, sill# sellaista eldmada en ole kuullut milloinkaan ennen, Nnta on varmasti tuhat tialld tasangolla. Toi- yoisin voivani viipya taalla muutamia paivid ampuakseni niita muutamra kanssasi, Nyt saat todelia harjoitella luodikolla-ampumista, mutta et saa unhottaa pistooliasikaan. Opettele visymitta tuota sinulle néyttimaani temppua. Pintellakin on karbiini, ja hin koettaa kylli ampua noita pe- toja, mutta eihin sellaista intiaania ole olemassakaan, joka osaa ampua. - “Pyssyni on niin tulimmaisen huo- no”, murisi Pinte, joka naihtavasti ymmarst énglanninkielti melko hy- vin. Naab nauroi, ja Haren syddessa puhui ° hin lampaistaan. Laumassa oli nyt kelmetuhatta paata. Ne oh- vat melkein kaikki nayajo-rotuisia, pienté, kestavid elaimid, jotka voivat syodi kaikkea muuta paitst kaktuk- sia, ja tarvitsivat vain vahan vetta. Tama lauma ol lisdytynyt pienesta alusta muutamissa vuosissa nykyiseen lukumadraansa. QOllen melkein va- paat alemmilla laitumilla raivoavista taudeista ja rutosta olivat lampaat lisiytyneet melkein puolella joka vuosi. Huclimatta pedoista luuli Naab voivansa lista laumansa nmu- tamissa vuosissa moninkertaiseksi ja rikastua ainoastaan lammasten’ hoi- dolla. -Talveksi. ajoi han ne keitaa- seen, mutta muina vuodenaikoina pai- mennettiin njita tiala korkealia yli- — tasangolla, jonne eivat nautaeKiimet voi kiiveta. “Tallikin ylatasangoila

on ruohoa sadalletuhannelie lampaal-° le. Lumi sulaa kevialld maaliskuussa, -

mutta joskus sataa- vield-lunta- tou- Kokuun lopullakin ja pakkasdita on viel kesin alussakin, mutta heind-

kuun sateet muuttavat taman. yia- .

tasangon olkeaksi paratiisiksi”’, sanoi han. | Ce “Otahan pyssysi”, lisisi han, “niin lahdemme koettamaan, mihin se kel- pas. x} Kantaessaan pitkaa pyssyéiin Eal-

nalossaan unhotti Jack olevyansa sai- ras mies. Kun he saapuivat ampuma-.

matkan p&ahan laumasta, laimensi lammasten haju tuntuvasti tuota mustien salviapensasten: ja katajain -

tuoksua. Lampait. oli kaikkialla ma-:

talain seetripuiden juurilla..:Ne. jyr- sivat ruohoa kurotetuin turvin, ja - kaikkialta kuului kiyrisarvisten j jaa-

rdin pienten tiukujen kiln. j jas suuri- .

danisté miakinai... - .-. ust ovat hajallaan nyt”, sanoi Ate |

- ““Mescal ajelee- niiti: eteenpain ina

=r, Ip p ty de eos gous 4 oe = ae

mee 1 tees . Pen ee Pee a. a aa ie . - ok

-salyia- ja katajapensasten

“maita: kuin seetrit, mis 7

ta. 41a- ammu.

or 4

a1," _ Se ae

— pe — =n

. rr. on -

vtumia: Maro: tuota-kot | ge: el pida oudpista et : ema oli muudan. Lon . suuri-paimenkoira, jolla oli kai jin, man: villia verta Suomissaan,. bi

undista-

kun olin metsistdmissa hirvig Coe. nina-vuoristossa, laksi se ies Fm kaan ja me luulimme hiiden

neen sen. Mutta se palasikin takaicn |

tuoden Eolme pentua m,

kaksi valkoista ja yhden Mustain. - Luullakseni tappoi se itse tuon tiv:

= ‘a 7 _ . . . . mee . "a

Uiisists. Se §

tan ja hylkasi nuo toiset- Toinen OE 7 pentu kuoli ja Mescal kasvattj toisen: a ‘Nimitimme sen Wolfiksi. Se rakasta

Mescalia ja Jampaita, mutta vihg § . Wi susia, Kum sen on tuvettaya aja ae 7 maan, sitoo ‘Mescal tiv’un sen kau af jaan, ja lampaat tuntevat tuon tiny, Ae ddnen. Lunilakseni on parasta, eg 9 han sitoo punaisen nauhan sen kay. (i

jaan silta. varalta, ettet luule sit® sp. dekst'ja aminw. sita.”

Tuo suuri koira ei oilut paikoi. - laan hetkedkdan, vaan laukkail ket.

terdsti ja valppaasti sinne anne, Sey &

Feun

velvollisuuksiin kuului pit lau §

koossa, pysahdyttai karkurit ja ayag 7

mainiosti. Sen tydssi oli tulta ja

katraaseen,

Cr ee 1 |

jotakin-sellaista, joka lannisti kaiken

- wastustuksen. Kun se tydskentelt lu § man -toisella laidalla, pujahti mula gm suuri lamrnas toiselta laidalta-tihek- ay kédn. Silloin kutsui Mescal ja Wolf lgukkasi «hanen luokseen -kobottse ylpedst? pait#an ja vapisten innost 3 yalmistautuessaan. tayttamadn emin- 3

tinsd miiirayksi#. Sana ja villas i: pliskalla riittivat koiralle ohieiksi, j3 foam pian oli tuo vastahakoinen lamms Ie: léydetty ja palautettu maakien & Be

kaisin lauwmaan.

“Se pitdd ne nyt helpost kurissa ae ‘sanoi Naab, “mutta sitten kuin i ritsat syntyvdt, on laumaa hyvit Ba vaikea pitdd koossa. Sudet vaijyval

pensaikossa-ja syovat suulunsa kak

ki. maleksijat, Lampaiden suurin ¥ 7 hollinen on. kumminkin vanis lnt- Se maa. -karhu. Tavallisesti on se hyva |

qa yuan

_ ko

se emilampaat ja syo utareet 8

ne takaisin, ja se tunsi tehtivins Rae

-toimintaa. Se ei thaukkunut mille. 7 kaan. Kun se kierteli laumaa, jos Sm oli vain pienia navajo-lampaita, « Ie iden niita poikkeamasta syrjaan kid. Fie Jetyile alueelle ja ajaen niiti takaisin ae kaantyivat suuremmat 9 vastahakoisesti ja vanhat tivkukeu. laiset. -passit asettuivat vastarintaan a Ruin ; puskeakseen Wolfia, Mutta kun Wolf Ge saapui niiden luokse, laksivit ne ku &

minkin aina pakoon, silla-Wolffsi ol §

Sa. huolimatta musta ruumlsta. Yin ”

‘kuluessa voi se tappaa nel jakinkyo- ment# Jammasta. Pitite oli huom i

-_ -

nut: muutaman jaljet tuolla yun & tossa, ja sanoi luulevansa ‘eae |

‘ raavan -laumaa. Poiketaan nyt me ; .sdain tuon tiheikon paasté, sills Pt et. poikkea milloinkaan syrjaan - keamiita, nahdaksemme,

ak

si ampua muutamia arosusia.

‘August neuvol yarovaisesti, hiipimaan puulta P

“Katso-tarkasti, Jack- Naea i kaksi. Katsele Hikkuvia esineita. -Koetakaan etsiii patkoillaan © seis Silld et-voi huomata sita kut ennenkuin -se. liikkuu. . Ne ovat

No, bryva!. Niin, nen sen & Se on Juan.

_-Odota. “Ne juoksevat ensin t : sitten takaisit . nyt ino

i sak ;

Jackia kulkeo :

sit0]as ae

Voit *

' pua:siften: varmemmin.-NO atsll S,

‘ks kiven: vieressa! Tah

it _ Bae

Lie Wey ‘Jatkus)”

ryt at ' hey . co iat

1 . - a8 wl . te er ue a eS et ee bell iy ane = rT, oe " ihe rn 4 et ~ = 0: 33 ray thes = al sh

Jonkun -ajan.. kuluttwa--Pinten— ja-ammu-sopenst } aan ¢ 1 NabMesst:eceld halemasea-by yviti-lai: :

Fe 6,

7

_™

em!

faces eeerdaee Be oe Be