iksi maaliskuussa

1986 ranskalaiset pa- lauttivat parlament- tiin porvarillisen enemmiston?

Vastausta taytyy et- sia toisesta kysymy sesta: mita mahdolli- sia muutoksia ranska- laiset sosialistit saivat aikaan hallituskar del- laan?

mnen maalisvaale-

ja antamassaan haas- tattelussa Sorbonnen valtio-opin professori

aurice Duverger puntaroi sosialistien hallituskauden merki- tysta.

*Sosialistipuolue oli oppo- sitiossa liian idealistinen. Hallituspuolueena se on ol- lut liian realistinen.” Nain purki mieltéan eras Ranskan vasemmistohallituksen petty- nyt kannattaja.

Ennen vuoden 1981 voit- toisia vaaleja Ranskan sosia- listipuolue viljeli sellaisia tunnuksia kuin ”Vdlirikko kapitalismin kanssa!”, "Ela- man muuttaminen!”, ”Valta kansalle!”. Viimeistaan kah- den ensimmiisen _hallitus- vuoden jalkeen tunnusten ja

Os

sialistipuolueen valistustoiminnasta vastaava Didier Motchane: ~ Puolue on risti-

todellisuuden valinen ristirii- ta kavi kaikille selvaksi. Greenpeace-aluksen upotta- minen kesalla 1985 kruunasi kehityksen.

Vaikka vasemmisto _ oli Ranskassa ollut oppositiossa yhtajaksoisesti lahes neljan- nesvuosisadan, ei kevaan 1981 vaalivoittoa seurannut sellainen innostus ja kansan- juhla kuin vuonna 1936 kan- sanrintaman ~ valtaantulon jalkeen. Mitterrandin vir- kKaanastumisseremonioita seuranneen yleisén joukosta kuului rankkasateessa huuto: "Mitterrand, anna auringon paistaa!” Se oli pikemminkin innostuksen pilkkaa kuin in- nostusta.

Tosin jotkut jaksoivat us- koa muutokseen, mutta ku- vaavampaa on se, etta rans- kalainen alymyst6 e1 ole ha- lunnut kayda keskustelua va- semmistohallituksen kaudes- ta. Sen sijaan lehdistdss4 on keskusteltu alymyst6n_ hiljai- suudesta.

uutos, mutta millainen

Kevaalla 1981 ranskalaiset eivat niunkadn danestaneet Francois ‘Mitterrandin puo- lesta vaan pikemminkin pre- sidentti Valéry Giscard d’Es- taingia vastaan. Ranskalaiset halusivat muutosta, mutta ei- vat tarkkaan tienneet millais- ta muutosta. Mydskdaan so- sialistipuolue ei valttamatta tiennyt sita sen paremmin.

Muutoksia kuitenkin ta- pahtui. Sorbonnen valtio- opin professori Maurice Du- verger kertoo vasemmisto- hallituksen tarkeimmista ai- kaansaannoksista:

’Ty6paikkademokratiala- ki, alimpien sosiaaliryhmien palkankorotukset, elakeian alentaminen 60 vuoteen ja 39-tuntinen tydéviikko ovat tarkeita yhteiskunnallisia uu- distuksia. Hallinnon desent- ralisaatio ja suuryritysten seka pankkien kansallistami- set ovat myds moerkittavid muutoksia.”

Sosialistipuolueen valistus- toiminnasta vastaava Didier Motchane on empivampi uu- distusten suhteen:

*Kansallistamiset, hallin- non hajakeskitys ja ty6lain- saddann6n uudistus ovat pe- riaatteessa suuria reformeja, mutta niiden merkitys tulee esiin vasta kaytannén ela- mass4. On myds mahdollis- ta, etta uudistukset jdavat kuolleiksi kirjaimiksi.”

Kahden ensimmiaisen hal- litusvuotensa aikana sosialis- tit toteuttivat useita uudis- tuksia. Talouspolitiikan ensi- sijaisena tavoitteena oli tulo- erojen kaventaminen ja tyot- t6myyden vahentdminen. Esimerkiksi minimipalkkaa korotettiin 60 % ja vahim- mdiselaketta nostettiin 70 %.

Tayskaanndés Kun muissa Lansi-Euroo-

rlitaisessa muutostilanteessa. Hajoaminen on yksi mahdollisuus.

pan maissa ty6tt6myys kas- voi Koko ajan, niin Ranskas- sa tyOtt6myysluvut pysyivat paikoillaan vasemmistohalli- tuksen alkuaikoina. Mutta vaihtotaseen vaje ja inflaatio kohosivat huolestuttavasti. Siksi sosialistit tekivdt tays- kaannoksen talouspolitiikas- saan vuoden 1983 alkupuo- lella. Huoli inflaatiosta ja vaihtotaseen vajeesta syr- jaytti huolen tyétt6myydes- ta.

Pariisin yliopiston profes- sori Duverger puntaroi uu- den talouspolitiikan tuloksia:

"Kun sosialistit luopuivat elvytyspolitiikasta ja ryhtyi- vat harjoittamaan kirean ra- han politiikkaa, niin inflaa- tioprosentti alentui huomat- tavasti ja vaihtotaseen vaje vahentyi tuntuvasti, mutta ty6tt6myys alkoi kasvaa. Ty6étt6myys lisdantyi kuiten- kin huomattavasti hitaammin kuin Giscard d’Estaingin ai- kana. Lahivuosina tydtto- myys ei tule vahentymaan.”

Joulukuussa 1985 Ranskan ty6tt6myysprosentti oli viral- listen tilastojen mukaan 10,1, mika merkitsee 2,3 miljoonaa ty6tonta. Kesalla 1981 tyéttomid oli 1,8 mil- joonaa.

Sosialistipuolueen toimitsi- ja Patrick du Cheyron ker- too kriittisesti ja avoimesti hallituspuolueen talouspoli- tiikasta:

“Sosialistien on ollut hel- pompi soveltaa samansuun-

B Sosialistipuolueen toimitsija politiikka muuttunut mitenkaan

taista talouspolitiikkaa kuin oikeistohallituksen, koska ammattiyhdistysliike ei ole vastustanut vasemmistohalli- tuksen toimenpiteita yhta ja- makasti kuin pdaaministeri Raymond Barren politikkaa Giscard d’Estaingin aikana.” ’Sosialistien talouspolititk- ka ei tietenkadan ole taysin rinnastettavissa porvarihalli- tuksen politiikkaan, mutta monia tarkeité yhtalaisyyksia niista léytyy.” 7

”Talouspoliittisissa ratkai- suissa sosialistiministerit ovat turvautuneet neuvonantajiin, jotka ovat porvarillisten kou- lukuntien kasvatteja. Minis- tereiden oma_ talouspoliitti- nen tietamys ei ole ollut ko- vin korkealla. Ennen vaali- voittoa sosialistipuolueessa el pohdittu juuri lainkaan ta- louspoliittisia ongelmia.”

Sanojen sisallissota Kansainvalinen taloudelli- nen tilanne ja kansainvdliset taloussuhteet ovat luonnolli- sesti tarkeitéa tekijGita, jotka ovat luoneet paineita maltil- listen ratkaisujen suuntaan.

Vaikka sosialistipuolueen ja perinteisten oikeistopuo- Jueiden valilla ei ole suurta poliittista eroa, on Ranskas- sa silti vallinnut “sanojen st- sillissota”, sanoo professori Duverger.

Yhteiskunta on muuttanut

sosialistipuoluetta_ enemméan kuin sosialistipuolue yhteis- kuntaa. Pitkallisen opposi-

Sos aN

tiokauden jalkeen sosialisti-

puolue on muuttunut salon- kikelpoiseksi. :

vun radikalismi - puhe "itse- hallinnollisesta sosialismista” ~ oli Maurice Duvergerin mukaan pelkkaa sanaradika- lismia: :

”Todellisuudessa sosialisti- puolue ei ole koskaan pyrki nyt sosialismiin.”

Jotkut luulivat tunnuksia todellisuudeksi. Siksi Didier Motchane niakee nykyisyy- dessé tulevan draaman mah- dollisuuksia:

*Sosialistipuolue on par- haillaan ristinitaisessa muu- tostilanteessa. Tulevaisuus on avoin. Puolueen hajoami- nen on yksi mahdollisuus.”

Yleisnapoleonilainen puolue Ranskalainen

konsensus on-korkeimmillaan ulko-*] puolustuspolitiikassa. Ki sainvalisen politiikan tutki-

eed NR

suunnittelu ja toteutus vallanpitajien varista rip matta yhden ja saman yl napoleonilaisen . kasissa. oo Vielé vuoteen 1977 saakka

seka sosialistit etta kommu- nistit vastustivat gallialaista ydinpommia. Mutta kun va-

semmiston vaalivoitto vai-

Patrick du Cheyron myonitaa, ettel Ranskan Afrikan sosialistien valtaantulon jalkeen.