eee ae tha

oe Se ke ee ee

a! =!

am. 1

+ oa

Pe eee Pee eee oe Oi deer -- 7 er ee! oy "to “oo a.

on one ong fochet =" pl a a

+

ve Nabiac at le eat Sena ss

_m mpl dn

Pegi ira: “1 7 sot

. on a *

eae a an

oh gee lp kal ab ®t. a oe

aps

a i eee eee . a .

wee me : wy ma — "no, ote

-_ Pn he i oe Pe PD Sept eed le Ther SS

es |

armen are Seale

" a 7 ba aT ome, f.:

“Te poet Tl .

ih

Sneek peti

a. Pls.

eo.

3a. a = 1

mace Ao

"lr, Por, asta pret an a oma 4 ee gn

a i ie: lila , wil. ne ee eer hn ce 7 et aan \ wom ‘2 "an a Ce T. a wig . aes 44 ee: L. a alge oe!

oe ie ee ee ss ee i oC i, a i PE 4c SS op ors ee ee ee . ee ee oe |

ae 1 a - sop ose ee mt a Ba ro. monte "ae . V0 ial ar ‘so an ote er er he er. ear) oo ” ee Pe ee ‘aqecL

rs " ‘Ek "4 eh

= ae 7,

‘+ a=!

rr oy

Ee + . _ Fe ee ee - . = 4 - . 4 -= . . : ee oe bil sro ee ee | set ~ ‘. ==) 5 af 8 1 . "8 oo. . a4 .

er be seiko i Mace . oe oe ee eee hearse ee ' a Oe in

. 3 ae ne ‘ - Re ae —— red grt po ee is ST a ih pir alle . er ce Che * . os oR ‘

So ee

er aiianeth af

F, ‘au: Sat

“al— ae Ppt athe yl

that ie!

ign an he 7! 5

re

1. Ae tia al el

ee

Bee = ; ie 1 = el rt in

Ls ug She Petit ae ae

7

. . . es Pe - . _ Pre kok ee ey ee Ts

‘a 1! - .

mer kreaiie :

a rth

7 = Bet

m™ ™ Pe

id et

+ Cth oom omy . “os . . J Pe rere “oe oa . . L . = 1 ows Paar . ae rl 127 area eal ee ee ee ee ee oe eT en - . . ee iF ape ee ee eee 2, eer -—s . I 7 at ants el ! == L” er a ee “te ee ee = oof . =. Fak Pes eget See See ~e ei a a to oa . . ee ee ee * . ee . . = . . at eae iu \s ee ited . u Plat Pelt ee rs ey ee ee

i = 7 ey al Sire n aie : = = - . . ae | . oe LE J 7 = nat . uly I ", ! en Jo Tr. L “ir ! , ald. el = . . . . ae: Toe * . . . F. cen 7 - Pp Men ee te ag eh . Pa ! er te + "pea & 1 ae . com F ry ar tr 7 = og ' faa ue - r et Re ee Pe ee nr WL or - | ; J =" ‘=. 1 we -

: ad ' 7 os ' LJ - rs = eau " " T in ome a . 1, °° BU es Fe os Pe a 7 : a 4 A,

i aes i, a _ tl

= =i F Hi pe ee aa abe ae ae

- Te - . - “ Toe . e : - to , wi 3 = . -.. 4" pl-s 5 he

ot al me 7 A TI we al - oe ae ; Sete ay ; 7 4 7 ee rl = 5 . 7 — ye ga gg bee Ee i a ob a ra hes iia a 7 . 1 . . . "og . =" tr . . . ee r - oe 7 - L . . . . oe ™ . . ae —_' . - +." . ass

1 an ie ae

ee Pom. | } i . _ er

Tay der ei tee! Beale te ' i"

3 . 4, = Pa, J ee ee ee P| a ae roa! .

oF =~ roy . i el ee Ce pe hg ey ge)

1 . Ca ee

ie ag. ta tia

ee et — = - a! Si 7" #

~ Lo: : aE, - oa wo io: ah nae omen el ie, 1 a i . = i 7 ‘ot ak tis en cet . . -, Ty - ~ 7 lel PE a ac ee a it 7 : a es Ey: = L ee ie Ee ‘et ps AP pt - 7 a : r Ps ts ae - care =n id x, ik a EE, 7 a L — __ ae ost eye: a, Sore ry ae =a rf 7 oy naa 7 a . .F * 1 ne yl. ea eae r. _ ; ve ! al, | “anf ! was rica nit oe Fe ae 7 —_ fay! ” ris + ' .

See oe T 7 om gat : :

Fm

4.0 "ale apr er. ino re = we , a4

ae ae by eee

=r ae | a | ee ee re "—

oo er ae it

ra i dol ie st . a a” Ly . a] , are ™ . = + 7 c. Fa é yr ee Ret ri

bri eps re = 7 ro age =! 1 Js ae

rua es oak

thm Te

. -.* roe: r i ee ee a . . I a .

a oo ge el a alates Pe ee "ee. oo 1. '

JT

sets he .'

Tr us : Pr " Epistle en del at a oe oa a = =-_ too

—™

. Pa ic ar) oy .

. oe UE, re er ee ar | -_—~ . 2 lac = » & 1 1 - i, LP er = a .* . Coat Fk a . - 2 au oo. sma "s "+ —_ ot . "4 rs "ok a i - oF . 1 7,"

7 = as 1 ‘or "ho8 a tp ly Gf: . on tel Pr] “me

—— . . re : ebm 1 ae . . oe aa 2 Pa em et ee a Ts a ‘ |

ae artes ans ea abt a wir

y "n . “Ff F

a ae cya":

e - 1 = “pia .

i ge de LE re red in He ie a= terae

“ . . a 1 Fat

I ee ee

Fa ee me ay t ate i ™ . . Pan | . . = Ts ." . wt “. L. hh" aT at. 1 ' ' ~ uw rs ~ . ™ vw 71 = a - ee i 7 7 . _ 8 . - . 1 . . . ses r 7 se oe 31" 1. . . 1. _ = ' . * 1 . ss - eer = = os Tbe Th eet os at emo ad. E: Sl “. . be a —i a_i aat ae i ee a i i es | rk 1 ' = . 1 . .

. . _ . 7 Se ee ee ors ats oe he ol =, a ee ee es i

cat: 14 rom YY -s

eT ee |

il ae a | : #

J ae t Ly a . oo: " -_ i: 2 . : " -— ry ae 7. r 2 4 . oS he eet es a oe ee : ‘ . . = - : -. r . . ee ee ee eres eee oe ee ed ee ee et "7 ee i oe 1 . o4 a CPL ‘- . . . . . Pl Pa oe ee ttt -T yhoo

Gs

=

a =e oe ge . - wea

haa alte ‘fa. - a —_ 1 . “q - . . . 7. a7 7 -

tate, we. :

has EE ee inn Se = ne ene

. 1 ee - es — . = u ' .

7 vom Lyk ee .- * thet

le "4 - 7 -—: . . . rile . a ee ee Le) ee ee aed ae ee to : oe I ” al ae .

18

ay

Ril et

ee ee

ed

; — 1.1 . at abe sy LR ee a re

qe

Fr 27 ot

=" yo al aD

/. - =i ie | me ee el”

2m Cd

anal ly : “RAE a Ont a

ah, “yw " _

rie tatty ED

ath a ee oe i = = Pin ae : pet AL Re pL Ge. met ERE as, EPC OE er pg lt ny Zee Arend LERS eT ore : a ee ee a eT . - : . wa . 7 - zs : _ -_ . - fa a ed oe “ _ : : : “ay, =k 2 Ry, ne oe pate . » * _ -_ . . > . * - - . 7 FE; = . . . . . we

1 ea! Fas a mops ree 7 Pe Mid Bok ggt Fa Be . . a . . 1

y

es oe es

Erdina paivand marraskwun loppu- puolella Eoyttivat John Dawson ja Nick Clifton aluksensa laituriin ja kiireisesti

. , lahtivat nousemaan ylos “Millien pient& _-ravintolaa kohti.

‘He olivat matkalla

Lepolahteen. jossa aikoivat vilpya aina

~helmikuun loppuun.

Melvaa he tahtoi- vat tavata ja samalla syédai vahvan ate- rian ennenkuin jatkaisivat matkaa.

Ol kulunut lahes kaksi kuukautta

~ kun Dawson oli viimeksi tyttdrensé néh-

nyt, ja Nick ei-ollut Melvaa nahnyt sit-

ten EKuin evosivat kesivesilta palates- suan, pian Lepolahden ulkdpuotelia.

1,

“Hin on ktin toinen tytt6”,

Dawson, heidan laheslyessd ravinto- Jan. “Vaatetus tekee ihmeen suuren

amuuteksen,” ;

Nick naurahti, vaan ei sanonut mi- Hin oli hyvin paljon Kuvitellut minkdlainen muutos voist olla. Mlelva li herttainen tahraisissa psattivaatieis- sakin. ‘Miten herttainen han slistissi

isen puvissa onkaan?

‘Hanen sydimensa loi* nopeasti kun

hin tarttuisoven ripaan ja tvénsi oven

katselivat ymparilleen.

He pysahtyivit keskilattialle ja Joitakin intiaa-

M4ddds4

auki,

ermaa, Vaalea, laiha ty itd palveli hei- ii. Melvaa ef nakynyt.

‘ khohden.

. SY

Afillie ilmestyi keittion ovelle. Niih- dessin vieraat han tuli hitaasti heit# mg

Ei Melva ole taiillh ena”, hin sanoi tervehtimatti. “Saisike silti olla ruo- Kim ¥?

““LiedlitttckG) sanoa missa hin on?” Dawson, katsoen kubniensa alta

| Alikheen,

“Tyolla linsipfiissa ky}s4, sind kir-

‘dakaupassa miki on lihelta hotethia,”

Dawson istahti poyddn itreen ja Nick

eR samoin.

“Mo sitten, svomme!” sanoi Dawson tavalla joka teki mahdottomaksi Millien vitnyd juttelemaan heidin kansszan,

' Tytté tali jiirjestimgan heidin pivdan * ja ‘Millie havisi takaisin keittiodn.

Kon he fiiviit hetkeksi kahden sanoi Wawson: | “Qlen toivonut ndin kayvan. En pi-

" tinyt tuosta naisesta Melvan seuraksi. ' Pelkisin etta -tytte ef ymeniarrii tnhted,.” - "Tyytyvilisend han sytytti pimppunsa.

‘“Siistinpaa gokin iualla linsipaassa ky-

Kia, ja kirjakaupassa palveleminen —

sen pitaisi tyydytt@a Melvaa.” “Mitenka bin tuli toimeen tassi?”

; ky “S¥I NECK,

“Ei hin paljon kertonut, mutta ym- mirsin ett# oli vaikeuksia ja banta kyl- lastyy elama -— kiyttien binen omia sunojaan, Leroton han olt ja tyytymaton, 4uten quoriila on tapana olla.”

Nick haki kuvalehden ja katseli sita idotiessaan ruagkaa. ‘Hanen ajatuk- sensa al yksin Melvassa.. Hin obisi tuhtonut tehdi jukemattomia kysymyk- sii hiinest#i. Enstnnikin han alisi tah- tTanud tieia ohke Sfelvalta parkaystib- ih

“Melyn tivet fokakuuila seitsemin- Hsia . huomauiti Dawson. pitkiin ai- nedomvyden jilkeen,

Tvilo tor ravan joten Nick ef yustan- Lie,

rd = -

Atelya hyraili hiljaa pyyhkiessaiin pa- Iv kirjoilta ja hytlyilta. Ulkona oli kir- kas talviaurinks, Sateet alivat ahitse, yikkanen pian puraisisi. Ehki joujuksi tulist untat Heti muuttuivat dmatkin dun hiin jitti ‘Millien paikan, Attan iuin olisi juuri sith ayy¥sta kaikki kir- hustunut!

‘Han pysahtyi ja kaanty7 Katselemaan

srygsieilleen, Kauppa oh picni, mutia =r oll Wwusi we sie ja Puhdas. Etuosas-

sa olr part suurta tirolia, a wh istua

SIVU 4

ir A | J ) 7 ?

" 1 . . Fr ee _ —_ PT Che ie De 1 . rr = ™ eee = = a ee, Le i ee . it Le Pa =a. ee ee qarn ll ee eit "; 2.4 r ard 1. oF mu " ack. Cre Cin oo —r —s =a . 4 . " “oe aot > ono. .r mf 4 J iy I. - - 1 "s Lot wes Moe .

| salkainen mies.

tarkasti-hin piti silmalla kaikkea.

sanoi -

Natiaislin seisoltaan.

-Arinteasti Alelvan kasvoilla.

LAG ANTAINA, JOULUAKUUN -15 PAIV

oe!

i a ee ee too . . rr : 1 . 1 8 1 1 .

. . Fr . on

v kina katselemaan. Oikean kaden puo-

Yella oli astiaosasto, sekin vain _pieni. Mutta sielt& I6ysivat kylan emanniat kauniita ja harvinaisia kuppeja, vaaseja ja mutta sellaista joka oli lahjaksi s0- pivaa.

Kirjoja ja astioita! felva oli hyvin

tyytyviinen myytaviinsi.

iKaupanomistaja oli vanha, kyttyri- Harvoin hin tuli taka- huoneesta kundeja palvelemaan, mutta 'Har- voin hin halusi puliclla. Melva oli pian viikon ollut tyissii eivitkd he vielii ol- leet monta sanaa vaihtaneet.

Nyt, ‘Melvan seisoessa ja katsellessa, ilmestyi hin kuulumattomin askelin pe- rihuoneesta. Hin pysihty) Melvan vie- reen. Han oli-lyhyt, joten hinen tay- tvi kohottaa katseensa mihdakseen nuc nuoret kasvat.. - a

‘“Hyvinen aika’ Mfr. Anton! An- teeksi, en ollenkann huomannut teidan tuloa!”

Ryttyran ‘kalBeat, nathdhtelivat, Hanen vajonnetssa’ sH- missidn litkahti lampimastt. ‘‘I[stuiaan tnonne hetkeksi, AJiss Dawson’, sano! hin, viitaten tuoiiin.

Melvan ajatus kulki napeasti. seura- lesstan tyGnantajaansa tuoleja Kohden. Mita timad t#llainen tarkoitti? Oliko hin sopimaton tehtavaansi? Sitako hanel- le affbtaan sanoa? Vaan ei. Ei sitloin istumaan mentijisi. Sellainen asia sa- Vaan Ruka vou arvaia tuon yaiteliaan kyttyran ajatuk- S12?

He istuutuivat. taisiaan pienessa tilassaan. heidin ypolvensa koskettivat heidan istuessa sting vastapiiati.

“Olen katsellut teiti tydssiinne”, alkoi Anton kihealla, hetkolla iidnella, katse “Olen inio- mannut etta tuon tuostakin te otatte kirjan hyllyita ja katsotte sitii, joskus Juette koko sivunkin ja alun toista,””

Tuolit olivat Jahelti Alelketnpii toisiaan,

“lelva tuns: posKiaan polttavan, Se,

oli aivan totta. WUsein han oli ottanut

kirjan. Afutta vain silloin kun ei ollut

asiakkaita, ja kun kaikki oli pélyytetty

ja .jyarjestyksessd. ‘Hiinen ei siis saisi Wika pettymys!

“Pidittekd te kirjoista, “Miss Daw- son?”

“KR y-yllit a

“lita te olette lukenut? ‘Kahden- kymmenenvitden sentin rakkausromaa- nejako?” me

\Joskus niitikin. Mr. Anton”, myinsi Melvya.

“Mita muuta?”

“Yh ja toista, kuten “historiaa. his- toriallisia Tomaaneja, maantiedetta ... . Ennen kuin osasin itse Iukea, isiini ta- pasi lukea minulle ja selittaa.”

Anton olf vaiti ja katseli kisidiin. «Ne Oliyat jaihat ja Pienet ja keltaiset. -Kuin- ka surkeata etta tuollaisena kurjana kyt- tyrand pilid elaad noin vanhaksi, ajatteti MMelva, Linkin Katsellen noita kisii. Alutta sitloin vanhus kohottikin kat-

seensa ja Melva saikahti sith Joistoa.

lampoa Ja vilsautta, “joka noista palnu- neista silmista loisti. i, ei mitiiin sur- keata vol olla ¢lami hinelle. Patjon ylapuolelia surkeuden eliii hiin!'

‘Se on siiten kuten toivoinkin™, sa- noi Anton. ““Katsokaa, Miss Dawson, mina tahdon etti te luette niin palion kuin mahdollista, aaiti kirjoja uidlta. Tahdon ett te kykenetic keskustele- maan kirjoista . . . Edellinen tyttg, diin luki paljon mutia ei mitdin hyvaa. Hiin Juki gina vain saniaa —— tina vaan noil halpaja rakkausromaaneja. Kun joku tuli tiedustelemaan oliko metllii sen tai sen tapaista kirjaa, ei han tiennyi, Hin ci tuntenut edes kiryailijain nimiii . En pida sellaisesta.”’

ANA, r - PF: |

Se =

Das Se hay. oe: pee AT, A I SED iT woe Te

kaikkea, Miss Dawson: | van «usia, erikoisen mielenkiintoisia ro-

4 kuivaneet kabvot

148

“Oh, Mr. Anton — olen niin jloinen! Lindin etta ehki -paheksuitte tapaani kurkistaa ‘kirjothin. Oh, kiitos, kiitos Ale. Anton!”

Vanhus nyOkiytt) paataan jathellautti “(Hette siisti fa ghkera, “Mi iss “Toivon etti vilhdytté kangsa- cm kauan.’ Hin nousi. “Meitli ei ole suurta kirjavarastoa, luvultaan, “mutta medi on hyvin suur: varasto Lowmessa tarkoituksessa. Tiedett&, Politiikkaa, historiaa .. . niin, meilld on kaikkea, Miss Dawson. Lukekaa kaikkea, aivan

sivuun. Dawson.

maanejakin.”

Hitaasti-ja dinettOmisty kutki yanhus takaisin omaan huoneeseensa.

Melva ryhtyi jalleen tyjhonsi. Han tunsi niin suuren ilon taéyttdvan: rin- transa etth hanth peloitti. Olihan: tut- tu taikausko ett jos elama tuntul okein hyviltii, jos ci nihnyt cika tuntenut va- hiiistakdan varjoa tai huolta, tult pran tapahtumaan pahaa .. . Mitii voisi ta- pahtua?

Ovikello kilahts. |

Melya jatti puhdistustydnsa, vikkaisi peillin ja slirtyi etualalie, |

*Halloo, Miss Dawson!” sano Leslie Garfield ; ja tarttui hinen molempiin ka- slinsi. “Etteka voi tulla kanssami pai- villiselle — tuohon viereiseen patkkaan-’ QJe Hihdemme pian. Isdini vupyy hetken asioillaan, Ehdimme, kun heti lahdem- me .

MEelva naurahti ja veti katensd va- naiksi, Hinen silminsii ganssivat ifol- seste. nin kuluttua, Mr, Garfield.’

Leslikin naurahti. “Pelkasin etta en saa ftavata teita. Olemme yuPyneet kampallii nimi piivat, sitten kun ndin teldait viimeksi. Tami on paljon sopi- vampi tele. Paljon sopivampi.. . Isa luutee minun odottelevan hinté laiturii- la. . . Kuwehan, Melva, saanko Kirjoit- taa sinulle?’’

“Rirjoittaa minute?”

_Leshe tarttui taas hiinen kastinsa. noudattamaan. jollain olisi saiidyilista sita sinulta Ky- sya, tul sinua kutsua Melyaksi. Afinun tiyiyy kirentii. Uudenvuoden jatkeen tulen jalleen niiile seuduille ja viinyn parisen kuukautta. Sen vugksi tahdon

sinulle kirjoittaa etth tuntisimme tol -

semme kun tien, etta el sitten tarvitse

-alkan hilasta tutustumista kehittamiadn -

. SMelval.. 27 _ Kigjoita vaan —-’

—— Leslie”, ae Lestie- lauseen- ha - ‘nehe ja pudetti kevin: ‘suudelman hi-. “Kites, Melba, . Lak-

nen ofsalleen.- den nyt —”

Ontketio kilahti taaskin.- Nick astuivat sisdin.

Pea Wsor . ji

Aleilli on ai- |

| ajan kuluttua takaisin’,

“En voi lahtea viela, vasta tun-

En voi odttaa aikaa

. “Kylli me poikkeamme.

. Pte a ee ery ee

“Tuttu nimi, tuo Garfield” &

Nick, kuin avuksi Dawsonille, ° ‘Ale _kaimppa tuolla: mannermaan ranng

Sdmoja Garfieldeja tietvsti?” kadatyi Lesliin pain, “Nin. ‘Richard Garfield on js3

ja 3

Leslie kaantyi ‘MMelvan. puoleen, -

nun tiytyy vilpymiitta nyt Wbhies. i: _kaikesta, Melva: . Toivon ett} ka tapaamme taas joskus.’’

Oven sulkeutuessa Leslin jalkeen S01 Dawson tylartain . feravasti,

_ “Naetko hanta usein, Melya?" syi hin vieraalla danen savylii.

“Wiime vitkella ndin hinet ens ran, isa. Han on nyt lahdGssi niilii seuduir. Miksi? Etki piti hanesta, . isi?”

Simanrapayksen naytti kuin Dar olisi, ollut hubwassa, kuin ei hiin olisi martinyt miti sanoa. ‘Miutia s} han sanoi tylysti:

‘“Tuollaisia $aa varoa sinun Juiset tot, Melva. Et ole kayryt sainaa mankowlua kuin han. Hiin on tot saamaan aina sen miti mielensii teke ilman tydta tai vaikeuksia,”

“Mutta isal”

Dawson astui ovelle. “Tulen jon

hiin sane meoli ulos.

Melva katsoi onnetouna NSickiin,

“En ming ymmirrh — enhiin r

aa Ei isilli ole 3

nom 7,

“Han vatn varoitti sang: Nick hiljaa.

He olivat kahden hiliaisessa kau sa. Oh siksi lahelli paiviillisaikaa tuskinpa asiakkaitakaan tulisi. Hii olisi nyt tilaisuus puhua Mfelvaliec. taa hanen tietaa kuinka paljon hia: kits] Hinelle. [Imaista héneile toiv sa, ettii joskus he voisivat merkili silleen hyvin paljon.

‘Hain astui aivan Melyan viereile. . tunsi steraimissaan tytn hiusten non tuoksun. Hin halusi kietou | variensa tuon solakan, pitkiin ve lon ympdrille. ‘Tutta hin vain s slinag ja katsoi Melvan kauncutta.

‘“Poikkeatteko naapuri kylniin . Watkinsia tapaamaan?” kysyl Al kohottaen katseensa,

‘Hetki’ oli ohitse. olla?

sinui. fet

Niinkd sen pi

Tsaal kee jotain tavaraa sielt#", sanoi >

“Sitten”’, Melva astui astioiden “ostan tHeltd huinelle sievin la! ‘Muistelen usein -vanhaa titia joka ~aitkerasti yr ‘opetiaa minuile t! ‘Jasten tata... Sanothan hanelle mont terveiseni, ‘Nick, ja etta olen ai

ountinnen-wudessa teimessanl - Nick seurasi tanta. “Kyla mite nos, Afeiva.’’

“Ja Nick!” Meiva katsoi haneen

“Ish!” lausai Melva.hiljaa. “Isi!.2-? rin: kirkdcdint silmin, “sano hanelle'1

_ Ja ‘Nick!” Hiin seisoi paikallaan. aivan kem ef olist voinut uskoa todeksi mith naki, ;

“No Melva", Dawson astui hanen viereen ja laski katensa hanen olatleen, “olet edistynyt siitii kun viimeks] naim- me toisemme. Olen hyvillani etti jitit Millien paikan, Tamia on sinulle parem- min sapiva.”

*“Miten sini olet jaksanut, isa?’ van sikmat kostumat hinen isansa kasyoja.

“Hyvint hyvin! -Mikilipiis — sitnii? Olenme gyi Nickin kanssa menossa Le- polahteen.”

Melva jt Nick hynvyilival toisilleen. Ja Melvaa miellytti se tapa jolla Nickin katse huomioi hiinen pukunsa ja hiinen uikden kampaustyylinsi.

“Lesie”, Melva lausui nimen arasti, “tassa on istini ji hyvii vstavdini Nick Clifton. Leslic Garfield, isi, Nick.”

woret miehet katsoival toisiinsa mie- lenktinnolla ja nydkkiisivit, mutta Daw- Son kKysyi harvaan ja painayasti:

“AMinkil sanoit Laman nueren michen ninen oalevan, ATelya?”

Leslie Garficht, ish

ATel- Lutkiessa

eliza. rupean. jatkamaan koulunkay ni: Opintoni jaivat pahasti kesken. edes kansakoulun viimeista vuotla rittanut. | Nyt" jan ottaa kiricenva kursseja! Aion padsti korkeakou neistin hyvin pian... Voi Nick. 0 suuren eron mielentilassani tims vaihtuminen teki!°’ |

‘Olen iloinen puolestani. vikein nen, Melval Nyt sini ole ik tiella.”

“Enko olekin? vill Udit’ ja Melva | sydamelleen.

Nick seisoi dinetian Melva valitsi Jahjan ja k3irl ent riin. ‘Aliten oikein, ett han oll © nut diskeisellii hetketli! Olisi ollut atkaistae puhua Melvalle ratk kid paijon liian alkaista. Hinelle ¢ tarjosi niin paljon meuli uri Kaikki oli uutta ja mictenkiintatt Adnetli oli opinhatu:

Ensi yvyuonna . . . Nin. hin puhuist.

(Nick, kerro isalleni $nulustinn. rothan? En taida ‘olla tilatsuudess nelle puhelemaan nyt lainks0. M

‘ind tuumen set aake kau

ery iissa

‘ee st yl