SORT OOD ge gig OPT TO Ree OER pp He OT: PORN EEABLS

ree. vee MOP EEEE EL:

Jo v. 1876 Elin Kallio pe- rusti Helsinkiin pohjoismaiden Naisvoimistelijain seuran, nain kertoi Suomen Naisvoimisteli- jainliiton nykyinen puheenjoh- taja prof. Liisa Orko Kansallis- teatterin juhlassa. Jo v. 1897 oltiin mukana Porissa voimiste-

lujuhlilla, Miesten suureksi kau- Ja,

huksi ei ollut saadyllista nayt- téa sdaridan melkein polviin asti, taivutella ja kyykistella jos minkdlaisissa asennoissa. He ovat kadotetut! sanottiin naista ratikaalisista naisista ja ihme- teltiin etta oliko oikein etta herrat voivat seurata tallaisia naytéksia, Mutta herrat pyrki- vat niihin kuitenkin ja alussa annettiinkin lupa naimisissa leville yli 40 v. miehille, mutta

kun he osoittautuivat vaaratto- miksi, peruutettiin porttikielto kaikilta miehilté. Vaikeaahan se olisi ollutkin erottaa vaaralli- set miehet vaarattomista. Tuosta mun moliahtikin mieleheni etté kylloo asiat muuttunu siella meiran loukol- Yhyrella Kuoppanevan kraatarilla oli yks kesa katto- kokka. No sen nyt tietaaki etta kraatarin piti kiliua tehera k6k- kamiehille kun sou itteki tarkia vakevihin. Ja kovaa kaliaa soli tehenykki. No kun katto sitten rupes olemahan tukos niin kraatari rupes kulukohon san- koo kares ja antoi toopin mie- hille ja sanoo, no ottakaa suta kaliaa, ei pieni pahaa tee. No toiset otti toopillisen toiset ott

(Toronto, Ontario)

Irja Heiska

Sofia Grobdalh

Helen ja Eino Tarvainen Annie ja John Leinonen Martha ja John Tolvanen Elvi ja Lauri Penttinen Hilma ja Eino Luoma Lyyli ja Aug, Merihelmi Vainé Tulonen ja Esther Lempi Kiviniemi

Aino ja Gunnar Gustafson Helmi Valkki

Helld Laitinen

Martha ja Kalle Kujanpaa Kaisa ja Tauno Kiviranta Saga Salo

Mary Perald

Sadie ja Eino Erkkila Eva Kamdrdinen

Lempi ja Arvo Kdkénen Inkeri Poole

Port Hope, Ont.

Martha Tuovinen Kirkfield, Ontario

Hilma ja Niilo Lehto Lydia Makelad

Alli Ranta

Aino Seppala

Sally ja Wm. Heikkila Annie Jdrvi

Sonja Slaine

Aune ja Uuno Sorvali Sylvi ja Lauri Kataja Rauha ja John Lahde Katri ja Paavo Makinen Kaisa Nattinen

Vieno ja Tauno Niiranen Sanelma Kallio

Edith Salminen

Aune Niemonen

Olavi Happonen

Annie Lindberg

Fanny Tuomi

Ida Pihlainen

Aino ja Urho Oksanen Aino Kuusisto

Tyyne ja Kaino Niittymaa Sanni ja Veli Kentala Helen Janecke

Rauha ja John Maki Herman Aho

Aili Ranta

Elli Wilen

Aili Eneberg

Martha ja John Saloranta Reino Keto

Greta ja Eino Hakala Katri Mertanen

Elina Kajander

Toini Gernecki

Toini Heikkila

lrene ja Donald Heikkild Tuija ja Alex Hunnakko

kaksi, toiset ei taas ottanu ol- lenkaan. Rinttalan Hiski ja Kuoppamaden Osku ne pojat kaateli kiliua kun airan rakohon ja pian siina oltihin tayres sei- lis. Olijo aika myO6hdanen ehtoo kun Hiski ja Osku lahtivat ka- sikaulaa hoilaten kotiapdain. Heidaén huushollit on saman tienvarres ja saman nakddésekk. Oskun tupa on ensiksi ja saran sylen pias on Hiskin tupa. Osku on viela nuori, mutta Hiski onjo kuusiskymmenis, Oskulla on oikein fiinin oloonen amma, eika yhtéa mukulootakaa. His- killa taas on sellaanen laiha ja kivuloonen 4mmaé ja kakaroota on tupa taynna. Oskun muija Vappu on sellaanen lihavan sorttiinen, mutta se pitéa sen kruppinsa kuris voimistelulla, aamuisin aina 15 minuuttia ylahdnnousun jalakihin. Kun Osku ja Hiski paasivat siehen Oskun pihalle niin ne molem- mat kompurootti tupahan, se oli jo puoli y6n aika ja pimiakin, kun oltihin jo elokuus. Osku [di heti penkille maata ja Hiski is- tuu lavittalle. Kun han hetken siina nuokkuu, niin han nousi yhtakkia ja hoiperteli kamari- hin, Han luuli olevansa kotona, potkaasi sitten kumisaappaat jaloostansa, nakkasi overhaalit laattiahan ja meni sankyhyn Vapun vierehen. Vappu luuli Oskun tulevan sankyhyn ja kariaasi: ‘Ala vain k:

noas tannepdin, kun haisekki kun trakkitynnyri’. Hiski kaan- tyy laattiallepdin ja niin sita sittenmaattihin seliat yhres,

Aamulla kun aurinko pais- toi klasista nousi Vappu tavan-

omaaselle aamuvoimistelulle, heitti yOpairan sankyhyn ja alekes tekemahan niita voimis- telutemppujansa, vadnteli itti- insa etehen ja taa ja sivulle ja potki joka taholle niinkun voi- mistelus pruukatahan. Sitten han pani seljallensa laattiahan ja rupes panemahan niin kuin olis ajanu polkupy6ralla ylés- alaisin. Hiski oli kans heranny siihen, kun Vappu heitti yo- pairan sankyhyn ja_tirkisteli peiton alta, etta mita se Amalia siina nyt heiluu. Mutta voi kau- hia kuinka se Hiski pelastyy naharessansa kuinka se akak- sensa luultu ihminen siina vaan- teli ittiansa. Voi herranjes mika tuon 4mman nyt on tullu, kun se nuo panoo ja nuon kauhiasti paisuksissa. Siuhen on nyt var- masti iskeny joku kauhia tauti! Hiski heitti peiton pois naa- mansa paalta ja kariaisee, etta mika sua 4mma vaivaa! Hiski on oikein kirveella veistelty siita naaman puolesta johona on suuri punaanen nendkin, justi- hin kun turnipsi. Ja ajatelkaa hyvat ihmiset pelastyyko se Vappu kun sekattoo sinne san- kyhyn, johona se luuli Oskun makaavan! Ensin se truiskas sylta korkialle ilimahan ja huusi: Hii!! aivan kun olis hiiren nahany, sitten se hapuuli jota- kin verhoa ylons4 ja siina har- missansa se sai ne Hiskin pas-

ydinsotaa vastaan

Kasvanut sodanvaara ja maailman tuhoutumisen mah- dollisuus on aikaansaanut le- vottomuutta eri kansojen ja kan- salaispiirien parissa. Se on joh- tanut samalla rauhanliikkeen vahvistumiseen ja aktivoitumi- seen. Erittéin mielenkiintoinen rauhan puolesta tapahtuvan toi- minnan muoto on se, minka laakarit ovat juuri toteuttaneet: 5496 laakarin allekirjoittama vetoomus ‘Laakarit ydinsotaa vastaan’, joka luovutettiin tasa- vallan presidentille.

Laakareita e1 ole yleensa pi- detty kovinkaan edistyksellise- na ammattikuntana, vaikka heidan tyénsa mita konkreetti- semmin tapahtuu ihmisen puo- lesta. Ajattelutavan muutos el kuitenkaan ole voinut olla kos- kettamatta myds_ [daakareita. Tassa tapauksessa se on erittain ymmiarrettavaa, onhan 1aaka- reilla mita parhaat edellytykset ymmiartaa, mit sota merkitsisi. ‘Ihmiselaman ja terveyden va- liton ja pitkaaikainen luhistu- minen olisi historiassa vertaan- sa vailla’, tassa laakdreiden to- teamuksessa on kiteytetty to- tuus,

Olisi suotavaa, etta muutkin ammattiryhmat — esiintyisivat aktiivisesti rauhan puolesta Ja sotaa vastaan. Léaakdreiden hieno esimerkki kannustakoon toimintaan.

kaset haalarit ja tukkii niit ja- lakoohinsa kovalla kiiruhulla ja siina tohinas molemmat jalaat meni samahan pulttuhun. Vap- pu meinas hypata tupahan, mutta se kaatuu heti laattiahan ja ryOmi pois niista haalareista kun kaédrmes nahastansa ja hyppas tupahan ja poykkii siella ymparihinsa ja katteli jotakin verhoa ymparillensa, mutta el- han siella mitaa ollu kunnollista jaany, ne olivat siela sdnky- kamarissa.

Oskukin herdsi siihen pen- kilta ja Sanoo etta mita sa akka siind reisittelet alasti? Kyllahan minoon sun jo nahany, kun kymmenen vuotta on yhyres oltu. Silloo Vapulle selvis koko asia kun se naki Oskun siina penkilla, se hyppas porstuaha siella pynttas vaatetta ylonsa ja tuli tupahan. Ja voi armias kun soli kiukus! Ensi toiksensa se sieppas rautakaffelin nurkasta ja Il6i sillaé pGytahan niin etta jalaki nakyy vie tanapdivanakin ja se saratti niinkun kerjalainen pakkasella ja pauhas: ‘Te kele- hen kiliutrokarit tuutta ja ha- vidsette kunniallisen ihimisen! Karajahan mina vien kumman- kin ja sen kraatarin mina laitan linnahan ja tuon Rintalan ruma naaman sen ma hakkaan niin etta kukkoo suurimmat palat nieloo’. Sitten se hyppas kama- rin ovelle, mutta Hiski oli jo haistanu makkaran karyn ja vetany haalarit ja saappahat ja- lakoohinsa ja puikki paaty- klasist pihalle. Vappu_ sitten hyppds klasille perds ja huusi Hiskin peraéhan, etté muista vain ettet puhu tasta ihmisille mitaéan. Sitten se tull takaasi tupahan saratti Oskulle ja sa- noo, ensi karajill4 otan susta

!

R ta NS

x

Tiedemiehet ovat todenneet, etta hiekkaperdises- Sa massa kasvava viinikoynnés on hyvin vastustuskykyinen sai- rauksia vastaan ja antaa hyvan sadon. |

Johnson ja Jumala

New York — Jumala ilmes- tyi Yhdysvaltain edesmenneelle presidentille Lyndon B. John- sonille Valkoisessa talossa Vietnamin sodan aikana. II- mestyksesta kerrotaan pian jul- kaistavassa uudessa elamaker- rassa, josta Saturday Review- lehti on julkaissut otteita.

Elamakerran kirjoittaja Ronnia Dugger kertoo ilmes- tyksesta luvussa, jossa kasitel- laan Johnsonin suhdetta uskon- toon. Johnson oli kysynyt eraal- ta. suurlahettilaalta, uskoiko tama siihen, etta Jumala vierai- lee maailmassa Pyhan Hengen hahmossa.

Suurlahettilas ilmoitti suh- tautuvansa epdilevasti tallai- seen mahdollisuuteen. Talldin Johnson kertoi, etta Pyha Hen- ki ilmestyi hanelle eraéana aa- muna Valkoisessa talossa ha- nen lukiessaan raporttia Viet- namin sodasta. Johnson harkit- si juurl ndihin aikoihin, olisiko Vietnamiin lahetettava puoli miljoonaa uutta amerikkalais- sotilasta.

Tarina ei kuitenkaan kerro, kehottiko Jumala Johnsonia siita vain lahettamaan sotilaat.

ee @ eea

Arvi Tuumanen, Sault Ste. Marie, Ont. tayttaa 75 vuotta taman kuun 13. paiva.

Hanna Hill, Sault Ste. Ma- rie, Ont. tayttaa 85 vuotta ta- man kuun 19, paiva.

Lehtiliikkeemme pyytaa yh- tya sukulaisten ja tuttavien on- nitteluihin,

eron ja lupasi haukkua Oskun suvun aina kuurennelletoista vuosisadalle asti. Osku vain nauraa virnisteli, Viimein se nousi istumahan ja sanoo, kuu- les nyt Vappu, jos et saa lakkaa ny justihin saarnaamasta, niin mina laharen nailta jalansioil- tani krannin Emman ty6 ja si- pajan sen korvahan, etta sina padstit Rintalan Hiskin viere- hes omasta taharostasi ja lupaat ottaa minusta eron (mutta ala vain puhu kellekaan). Kun Emma saa sen kuulla niin se varmasti laht66 kohta krannihin ja illalla sen tietaa koko kyla.Se naula veti. Vappu lakkas heti haukkumasta, oli vain niinku oli kiven nielly, mutta kyllA sen hoksas etté sen sisikunnas kie- huu ja pihisi ja oikein pak- kas porua tuppaamaan, muttei se tohtinu enéa puhua mitaéan.

WwW. W.

4